ÅR 2500 F.KR.
Du bør vide, hvorfor du er ved at dø.
Gud har forladt dig.
Den Gud, der hævder at elske dig,
der kræver din tilbeden,
har opgivet dig til destruktion.
Det var synd.
Skal vi begynde?
LANDET UZ
Var din hånd, dæmon, Satans foragtede håndlanger,
i Den Almægtige Guds navn, vig bort!
Det er dig. Det må jeg nok sige.
Jeg har ikke set dig siden... oversvømmelsen?
Ja.
Nå, jeg beklager det her.
Nej, det er klart.
Gud.
-Hvor var jeg? -Vig bort.
Nå ja.
Vig bort, ækle dæmon!
I den Almægtiges navn befaler jeg dig at forsvinde.
Nej.
Nej?
Nej, tak. Jeg har en tilladelse.
En tilladelse?
Fra hvem?
Fra Gud.
Jeg har intet imod vittigheder.
Nej, nej. Det er ingen vittigheder.
Disse geder tilhører Job, ikke?
Jo, Job.
Som er, bør jeg måske tilføje,
Guds yndling. Så...
Skal jeg opsummere?
Satan og hans djævelske ministre
har ret til uden videre at ødelægge alt, Job ejer.
-Kram og kys, Gud. -Nej.
Det kan umuligt være ægte!
Job er en god og retfærdig mand.
Han er simpelthen så bedårende.
Jeg er en dæmon.
Måske lyver jeg.
Lad os finde ud af det.
Det virker reelt nok.
"Således forseglet af vor hånd og hov. Amen."
Ja. Det lyder fint.
Du godeste.
Hvad har han gjort?
Job? Ingenting.
Job er verdens rareste mand.
Derfor er han så perfekt til væddemålet.
-Væddemålet? -Ja.
Gud nævnte Jobs retskaffenhed
og kærlighed til Gud.
-Og Satan påpegede... -Undskyld mig, Satan?
...at det måske blot var fordi, Gud havde været så god ved ham.
Så Gud lader Satan ødelægge alt, hvad Job har.
Og så får vi at se.
Altså blot hans verdslige ting.
Præcis. Intet vigtigt, nej.
Bare hans gård, hans kameler, hans ged,
hans okser, hans børn,
-hans gæs... -Hans hvad?
Hans gæs? Du ved, store, vrede ænder.
Hans børn?
Nu forstår jeg! Så er det i orden.
Ja, selvfølgelig.
Stol på Guds plan, Aziraphale, altid.
Selvfølgelig.
Så når Jobs forsøg er overstået,
vil alt blive foræret tilbage til ham?
Endnu bedre.
Gud vil belønne ham med dobbelt så meget, som han havde før.
-Gudskelov. -Dobbelt så mange okser, geder
-og børn. -Dobbelt så mange børn?
Ja, selvfølgelig.
Hvor mange har han nu? Tre? Så får han seks.
Sandsynligvis syv.
-Du ved, Gud kan lide syvere. -Ja.
Du milde.
Sagen er bare, at...
Sitis er 58.
Jeg ved ikke, hvor meget du forstår dig på den menneskelige fødselsproces.
Ret godt, faktisk.
Jeg var personligt vidne til den første menneskelige fødsel.
Ja, selvfølgelig.
Men Evas fødsel var måske ikke
en helt typisk...
Jeg mente blot...
Er vi sikre på, at Sitis ønsker at føde fire gange til?
Syv gange mere.
Men hun har allerede tre børn.
Ja, men de vil være døde. Følg med.
Bringer vi ikke de gamle tilbage?
Selvfølgelig ikke.
Men vi giver dem nye.
De kan vist godt lide de gamle.
-Og hvis vi dræber dem... -Aziraphale...
Vi er de gode.
Okay? Vi slår ikke nogen ihjel.
Vi undlader blot at stoppe Helvede.
Hvad de gør, er op til dem.
NUTIDEN
Hvad kommer efter "K"?
-Du forskrækkede mig. -Godt?
-Jeg så dig bare ikke komme. -Klart.
Måske kunne du lave lyde, når du begiver dig rundt.
-Ja. -Efter "K" kommer "L".
Men hvad har du gang i?
Jeg ville gøre bøgerne nemmere at finde.
Så jeg ville sætte dem i alfabetisk orden...
Alfabetisk... efter forfatter?
Hvad er forfatter?
Nej, jeg organiserede bøgerne efter første bogstav i første sætning.
Men ingen ville nogensinde... God idé. Tak, Jim. Fortsæt.
Og nu vil jeg lave en lyd,
-når jeg begiver mig rundt. -Ja.
Ikke dén.
Eller dén.
Hvad synger du?
Synger jeg?
Det gjorde jeg vel.
Måske fandt jeg på det.
"Det var de bedste tider. Det var de værste tider..."
Det går under "D."
Du er i knibe.
Det er klart.
Tidligere dæmon, hadet af Himlen, afskyet af Helvede.
-Hvordan vil vores helt klare det? -Gør du grin med mig?
Ville du vide det, hvis jeg gjorde?
Må jeg sætte mig ind?
Gabriel er forsvundet.
Det har jeg hørt.
Jeg har talt med Beelzebub,
og vi tror, at Aziraphale har noget med det at gøre.
Det lyder usandsynligt.
Et enormt mirakel fandt sted i går aftes.
Den slags mirakel,
som kun de mægtigste ærkeengle kunne have udført.
Et sted meget tæt på din vens boghandel.
Ved du ikke, hvad forårsagede det?
Jeg gjorde det måske.
Hjælp os, og vi vil være taknemmelige.
Ellers...
...vil du blive afskyet af Himlen
og jaget og elimineret af Helvede.
Du forstår godt, at jeg truer dig, ikke?
KAPITEL 2: LEDETRÅDEN
Maggie.
Du er musikkender.
Hvad kan du fortælle mig om en sang, der går...
Græder du?
Nej.
Tror du, du ikke græder?
-For jeg... -Jeg ved godt, jeg græder.
Det er bare noget, man siger.
Selvfølgelig.
Og må jeg spørge, hvorfor du ikke græder?
Jeg græder bestemt ikke over hende.
Nej, naturligvis ikke.
Jo, det tog mig månedsvis at samle mig sammen til at give hende en LP,
og ja, vi blev låst inde i hendes café i går aftes,
og jeg gjorde mig selv til grin,
og hun har allerede en partner. Men bortset fra det,
så er jeg ret sikker på, jeg er forelsket.
Men hun hader mig,
og hvad skal jeg gøre?
Kan jeg vende tilbage?
Lige nu er jeg løbet tør for mirakler.
Ja, bare rolig.
Jeg klarer mig.
Og du har ret. Det er ikke dit job at fikse mit fordømte kærlighedsliv.
Sangen hedder "Everyday" af Buddy Holly og Norman Petty.
Det var B-siden til Peggy Sue-singlen,
udgivet af Coral i 1957.
Storartet.
Har du en kopi?
For mange af dem.
Der er en pub i Edinburgh.
Jeg sender dem jukebox-singler, og de returnerer kopier af "Everyday".
De siger, at alle deres plader bliver til den sang.
Det er vanvittigt, men de er skotter, så...
Her.
Åh nej.
-Det er ikke godt. -Hvad?
De er her. Kan du ikke mærke dem?
Hvem er her?
Han er derinde alene.
Jamen dog.
-Sikke et sammentræf. -Aziraphale,
du ved vist, hvorfor vi er her.
-Vi leder efter... -Hej.
Jeg er Jim. Kort for James. Men det behøver jeg ikke fortælle alle.
Jeg er assisterende boghandler.
Gabriel.
-Hvor er Gabriel? -Gabriel?
Folk kalder sommetider mig Gabriel.
Skal vi tale om det indenfor?
Ja.
Bestemt.
Vil I indenfor?
Lad bogsælgeriet begynde!
Jim, lad disse gode folk være.
De vil ikke have nogen bøger.
Det er fordi, de ikke har prøvet dem. Bøger er fantastiske. Se.
Troede du, vi ikke ville se halefjeren?
Halefjeren?
Halefjeren efter mirakuløse aktiviteter?
I går aftes, fra denne butik.
Næsten 25 lazari.
Sig ikke, du gjorde det.
Jeg formoder, at jeg...
Jeg udførte muligvis et mirakel.
Og hvad var dette mirakel for, Aziraphale?
Noget så kraftfuldt må have været vigtigt.
De små, der kan bøje, er gode som vifte.
Det var...
Kærlighed! Ja.
Ja, ser I...
Maggie, som ejer pladebutikken,
er forelsket!
Det er, hvad mennesker gør.
I Nina, på den anden side af gaden.
Og Nina elsker hende ikke tilbage.
Men Maggie er min lejer.
Så jeg...
Jeg udførte et stort mirakel
for at sikre, at hende
og Nina forelskede sig.
-Virkede det? -Ja.
Ja, det fungerede glimrende.
De er smaskforelskede.
Så miraklet havde intet at gøre
med Gabriels forsvinden?
Gabriel?
I nævnte,
at I ledte efter Gabriel.
Gjorde vi?
Ja.
Og de store kan bruges som fluesmækkere.
Jeg ved, hvad I tænker. Men det er okay.
For det skønne er, at det aldrig virker.
Kender jeg...
Kender jeg dig ikke?
Jo.
Det gør du.
Jeg er assisterende boghandler.
Jeg åbnede døren for dig.
Jeg sender én i morgen for at registrere miraklet.
Vi holder øje med dig, Aziraphale.
Det er meget professionelt.
Hvad med mig?
Folkens, bør I ikke holde øje med mig?
De virkede søde.
Vi tager på pub.
Du tager aldrig på pub.
-Vi er her nu. -Hvad er der galt med caféen?
Det er netop pointen.
Sherry, til mig, en stor én.
En stor Talisker, tak.
Og en sherry til Lady Brighton.
Hr. Fell.
Hej.
Brown. Fra Browns Tæppeland?
Vi mødtes på Wickware Streets
årsmøde for butiksejere og handelsfolk.
-Selvfølgelig. -Dengang sagde du,
at du gerne ville være vært for vores månedslige sammenkomster.
Gjorde jeg?
Hver gang jeg kiggede ind i din butik, var du lukket.
Hvis jeg var overtroisk, tog jeg det personligt.
Ja.
Vi har brug for at tale om kommunens affaldsafhentningstider
og vinterlys-kampagnen.
-Desværre... -En sherry til dig.
Whisky til mig.
Hej.
Hr. Fell har fortalt mig om,
hvor meget han ser frem til at være vært for vores sammenkomst.
-Du forbløffer mig. -Jeg sender detaljerne.
Men torsdag aften efter lukketid.
Ser du?
Det er derfor, jeg ikke tager på pub.
Det var din idé.
Jeg har et emne, der haster.
-Samme her. Miraklet i går. -Ja.
-Vi kan ikke tale om det på caféen. -Hvorfor?
Det handler om kvinden i caféen.
Hendes navn er Nina.
Maggie i pladebutikken er...
...lun på hende, men hun kan ikke finde ud af at bejle.
Vi har et reelt problem, og det er i din boghandel lige nu.
Samme problem.
Vores Gabriel-mirakel satte alarmer i gang i Himlen.
De har mistanke om noget.
Så jeg sagde, at jeg fik Nina og Maggie til at forelske sig.
-Hvorfor? -Det var det første, der faldt mig ind.
Troede de på dig?
-De sender én ud for at tjekke. -Storartet.
Udfør et lille mirakel, vrik med fingeren,
-og så falder Nina for Maggie. -Sådan fungerer det ikke.
Hvad foreslår du så?
Vi ordner det.
Nina og Maggie forelsker sig.
Himlens mistanker er afværget.
Et pludseligt regnskyl tvinger dem sammen under en baldakin.
De ser ind i hinandens øjne og indser, at de er skabt for hinanden.
Det lyder usandsynligt.
Nej, nej.
Gør mennesker våde og få dem til at se hinanden i øjnene... Sådan.
Jeg så det i en Richard Curtis-film.
Hvis du vil anvende fiktion,
bør du gøre det ordentligt.
Ordentligt?
-Husker du Jane Austen? -Ja.
Hende glemmer man ikke.
Hjernen bag Clerkenwell-røveriet i 1810.
Whiskysmugler. Mesterlig spion.
Sikke en særling!
Hun skrev bøger. Romaner.
-Jane Austen? -Ja.
Hun er fuld af overraskelser. Romaner?
Ja, de var meget gode.
Nu er jeg overrasket. Jeg troede, jeg kendte hende...
-Hun afholdt fester. -Tja...
Kotillonfester.
Folk samledes til formel dans
og indså, de havde misforstået hinanden,
og at de faktisk var dybt forelskede.
Det lyder usandsynligt.
Det virker eftersigende hver gang.
Og der er mere.
Lad mig vise dig pladen.
Jeg tror, det er en ledetråd.
Jeg forstår ikke. Skal jeg lave regnvejr?
Kom. Jeg vil vise dig ledetråden.
Lad være at kalde det en ledetråd.
-Men det er det. -Lad være at udtale det sådan.
Gabriel sang en sang i morges.
-Hvad? -Har du hørt en sang, der lyder:
-Nej. -Det var den, han sang.
En menneskelig sang.
Og der er et reelt mysterium
forbundet med sangen. og det er ledetråden. Jep.
Ikke et ord til.
Jane Austen skrev også bøger...
Mennesker... Jeg vil aldrig forstå jer!
Jim, sig mig, hvad du ved.
Okay.
Hvad du ved.
Nej, jeg mener, hvad er det første, du husker?
Jeg husker en sang, jeg sang i morges.
Men hvor hørte du den?
Jeg hørte den i morges. Den kom ud af min mund.
Og jeg husker de tre rare mennesker, der kom forbi butikken.
Gør du?
Ja, de var her lige.
Du kan gøre det bedre.
Tænk dig om.
Tænk dig godt om!
Hvad er det første, du kan huske?
Jeg kan huske, da morgenstjernerne sang sammen
og alle Guds engle råbte af glæde.
Ja.
Ja, det er rigtigt.
-Nej. -Fortsæt.
-Jeg kan ikke. -Jo.
Jeg kan ikke!
Jeg kan ikke huske de ting. Mit hoved er ikke stort nok længere.
Jeg forstår.
Undskyld, Jim.
Men du har gjort det flot.
Hvil dig nu.
Det sagde din chef også til Job,
husker du?
Det gør jeg bestemt.
JOBS BOG ØDELÆGGELSEN AF JOBS LADE
Mine børn?
Er de her? Jeg har brug for dem til noget.
Jeg er ikke sikker.
Sitis bør vide det.
Undskyld. Du er kommet på et dårligt tidspunkt.
Ja, det kan jeg se. Hvad er der sket?
Gud har forladt mig og overleveret mig til dæmonerne.
Du må være rasende.
Jeg brænder af raseri.
Det er klart.
Efter al din hengivenhed til Gud.
Ikke mod Gud.
Raseri over mig selv.
-Dig selv? Hvad har du gjort? -Det ved jeg ikke.
Hvor syndig må jeg ikke være for ikke blot at fortjene alt dette
men end ikke at vide hvorfor?
Hvad er det nu?
Sitis, min kære, personen her ledte efter børnene.
Hvorfor? Hvem er du?
Bare en gammel ven, der kan tilbyde komfort.
Hvilken gammel ven?
Sig du mig det.
Shuhitten Bildad?
Klart. Hvor er børnene så?
Ikke nu, shuhitten Bildad.
Sødt af dig at komme forbi, men vi har travlt med Guds vrede.
Ja, jeg tænkte, I kunne bruge lidt hjælp til at se efter børnene.
Nej. Det ville Gud ikke gøre.
Er du sikker?
Men de har intet gjort. De er uskyldige.
Det var gederne også.
Fint hus.
Sikke en skam.
Crowley.
Du behøver ikke tilintetgøre Jobs børn.
Sidst vi mødtes var du overbevist om,
at jeg ikke kunne tilintetgøre Jobs geder.
Jeg tog fejl.
-Teknisk set kan du godt. -Godt.
Så vil jeg teknisk set gøre det.
Men du behøver ikke!
Det gode ved at være dæmon er,
-at du kan gøre, som du vil. -Du lyder jaloux, engel.
Bestemt ikke.
Jeg kan gøre, hvad Gud vil.
At dræbe uskyldige børn for at vinde et væddemål med Satan?
Jeg tror ikke,
det er, hvad Gud ønsker.
Tja...
Og jeg tror heller ikke, du vil det.
Hvad ved du om, hvad jeg vil?
-Jeg kender dig. -Du kender mig ikke.
Jeg kender den engel, du var.
Den engel, du kendte, er ikke mig.
Så fortæl mig, at du ønsker at gøre det her.
Kig mig i øjnene, og sig det.
Jeg vil.
Jeg længes efter at tilintetgøre uskyldige Jobs uskyldige børn.
Ligesom jeg tilintetgjorde hans uskyldige geder.
Må Gud tilgive dig.
Nå...
-Stop med at grine. -Jeg griner ikke.
-Det betyder ikke, at vi er på samme side. -Nej.
Det er kun midlertidigt.
Ganske vist.
Vær ikke bange.
Jeg er en engel under Herren din Gud.
Har du vinen med, som far betalte for?
Til festen.
Hvad? Nej. Jeg har ingen vin, mit barn.
-Jeg bringer... -Ennon.
Hvad er det?
Englene er her. Men ikke de sædvanlige.
Og de har ikke vinen med.
Jamen dog.
Så må I hellere hente den, ikke?
Han virker rar.
Jeg bringer en advarsel!
Satan har sendt en dæmon for at tilintetgøre jer... i aften!
Det ville han ikke turde.
Undskyld mig, Satan?
-Ville Satan ikke turde? -Bestemt ikke.
Ser du, jeg er Kezia, datter af Job.
Og jeg er Ennon, søn af Job.
Jemima. Jeg har lavet skålene her.
Ja, men hun er også datter af Job.
Du ved? Selveste Job.
Guds yndlingsmenneske.
Jeg ved godt, hvem I er.
Du er en sjovt udseende engel.
Ja, ikke sandt?
Er du en dæmon?
Hun er god.
Ja, han er faktisk
-teknisk set en dæmon. -Godt set.
Jeg er sendt hertil for at tilintetgøre jer. Er I klar?
Hvad? Men du sagde, du ikke ville.
Jeg er en dæmon. Jeg løj.
Kan du redde os?
Desværre ikke.
Han har en tilladelse.
Men bare rolig.
I er i sikkerhed.
Er du sikker, engel?
Ja, ganske sikker.
Hvad skete der? Vi er i kælderen.
Jeg vidste det! Vind, antager jeg.
Er det, hvad Satan har planlagt?
En mægtig vind
fra ørkenen, der rammer palæet
og vælter det ned over dem.
Er du ikke genial?
At bringe os ned i kælderen var kløgtigt.
Vil nogen venligst fortælle mig...
-...hvad... -Nej.
-Hvad har du gjort ved ham? -Det her.
Må jeg være blå?
Det er okay. Du har ikke irriteret mig endnu.
Men må jeg?
Klart.
Jeg er begyndt tidligt.
Nå...
Vi bør finde os til rette.
Drikker du menneskevin?
Det er kilden til beruselse.
Ja, ikke sandt?
Meget lovende lille vingård.
Ja, okay.
Du drikker ikke.
Men prøv maden.
Det gør ikke én fuld.
Værsgo.
Tag et okseribben.
Prøver du at friste mig?
Slet ikke. Engle kan ikke fristes, vel?
-Bestemt ikke. -Så værsgo.
Prøv maden.
Det må jeg nok sige.
Skål!
Kom nu. Du er lidt på vores side.
Ikke det mindste.
Men du er ikke på Helvedes side.
Jeg har et fint forhold til Helvede.
Men hvis side er du på?
Min side.
Du milde.
-Det lyder... -Hvad?
Ensomt.
Ensomt? Nej, det er ej.
Hvis side er du på?
Guds, selvfølgelig.
Virkelig?
Den samme Gud, der bad mig nakke børnene?
Ja.
-Men... -Ja.
Sådan begyndte det også for mig.
Vi ses i Helvede.
NÆSTE DAG
Job, hvis du har...
Åh, Gud!
-Blasfemi. Det ligner dig ikke. -Nej, se.
Min Gud!
Job, hvis du har spørgsmål til mig,
har jeg spørgsmål til dig.
Ved du, hvordan jeg skabte Jorden?
Hvor var du, da jeg lagde Jordens grundlag, Job?
Var du der, da alle morgenstjernerne sang sammen,
og alle englene råbte af glæde?
-Taler Gud seriøst... -Ja.
...med ham?
-Han får næppe nogen svar. -Nej.
Han vil bare gerne spørge.
Kender du Himlens regler?
Har du skabt himlens konstellationer?
Kan du kaste med lyn og få dem til at rapportere tilbage?
Gav du vinger til påfugle, Job?
Lærte du strudsen at løbe?
Hvad sagde Gud?
Jeg er ikke sikker.
Jeg forstod ikke meget.
Det var for vidunderligt.
Han nævnte strudse.
-Strudse? -Og hvaler.
Gud er meget stolt af hvalen.
Han talte længe om, hvor store de er.
Forklarede han?
Jeg tror, pointen var,
at hvis du vil have svar,
så kom tilbage, når du kan lave en hval.
Og børnene?
Nævnte de børnene?
Nej.
Dydige Job, du har bestået Guds prøve.
Forbered dig på din belønning.
Du mistede 300 får,
så Herren giver dig 600.
Undskyld mig.
Hvad siger du?
Tak?
Du skal ikke takke mig. Tak Gud.
Skal jeg takke Gud for får?
Vores børn.
Hvad med vores børn?
Ja, det kommer jeg til.
For omend jeres tre børn er fuldkommen døde,
giver Gud jer nu ret til at få syv børn mere.
-Er vores børn døde? -Ja.
Men jeg elsker mine børn.
Jeg vil ikke have flere børn.
Hvis mine børn er døde, vil jeg forbande Gud.
Det ender aldrig godt. Husker I mig?
Shuhitten Bildad.
Hvem er det?
Han siger, han er shuhitten Bildad.
Det er jeg. Shuhitten Bildad.
Mangler I sko?
Shuhit betyder selvfølgelig,
-at han er fra landet Shuah. -Ja.
Det gør det nemlig.
Og der er jeg den førende skomager.
Går de ikke med sko i Shuah?
Det ville være nyttigt, hvis du var ekspert
i menneskelige fødsler.
Så er det jeres heldige dag!
Skomageri og obstetrik
har altid været shuhitten Bildads to store lidenskaber.
Hvad er problemet?
Sitis her har lige fået at vide, at hun får mange flere børn.
Nå, lad os komme i gang.
Vær ikke genert, Sitis. Jeg er professionel jordemoder og skomager.
Og englene her har sikkert set det hele før.
Ja, Gabriel her har faktisk
personligt været vidne til en fødsel i Edens Have.
Har du det?
Jeg må hellere gøre mig umage, hvis en ekspert ser med.
Undskyld mig.
Gør, som jeg siger. Tro mig.
Nu, gode dame,
vend dig mod din mand.
Ræk ind i hans klæder.
Højere.
Lidt højere. Sådan.
Og træk tre af hans ribben ud.
Ja. Ribben.
Det er en... Bare rolig.
Det er en del af processen. Jeg har set det før.
Og for at fuldføre processen, en simpel omfavnelse.
Mor!
Men de er ikke babyer.
Bestemt ikke.
-Var Eva en baby? -Var hun?
Nej, de kan ankomme i enhver størrelse.
Ennon, min dreng.
-Ennon? -Nej.
Ikke Ennon, Job. Ennon er borte.
Dette er din nye søn.
-Men det er... -Et mirakel.
Det er et mirakel,
at vores nye søn ligner vores gamle søn sådan.
-Men han... -Nej, Job.
Se, det er ikke Ennon.
Det er et nyt barn.
Disse er alle... De er alle nye børn.
Nej, du har ret. Det er ikke Ennon.
Jo, det er.
Aziraphale, er dette de nye børn,
som Gud lovede Job?
Det lader de til at være.
Nej, det burde de være.
Men de lader til at være hans gamle børn.
Aziraphale, hvem er de?
De er...
...hans nye børn.
Du har mit ord som engel.
Okay så.
Hvorfor sagde du ikke bare dét?
Tillykke.
EPILOG JOB OG HANS FAMILIE GENOPRETTET
Crowley?
Han gik,
mens du tænkte.
Hør,
du plejede virkelig at være forfærdelig.
Så forfærdelig.
Er jeg det nu?
Det ved jeg ikke.
Det håber jeg ikke.
Godt.
Det er dig fra i går.
Ramt af lynet.
Det var ikke så slemt.
Hr. Seks Espressoer i En Stor Kop.
Dumt spørgsmål, men hvordan har du det med pludselig regn?
Ja, det er et fjollet spørgsmål.
Nej, men i tilfælde af et pludseligt og voldsomt regnskyl,
ville du så stille dig under en markise?
Wauw, det er som om, du har kigget dybt ind i min sjæl.
Tja, det er en evne.
Eksempelvis...
Maggie? Nej, det er bestemt ingenting.
Vi er venner. Nej. Vi kender knap nok hinanden.
Vi blev fanget i butikken, da strømmen gik.
Min partner var ikke begejstret.
Det var ikke nogen behagelig aften.
Jeg forstår.
Har du brug for et lift?
Nej, ellers tak. Jeg forsøgte at fortælle dig om dette.
Min ledetråd.
"The Resurrectionist".
En pub, med en jukebox.
Denne plade blev fundet i jukeboxen.
Og hvad så?
Det var ikke i jukeboxen.
Det er ligegyldigt, hvad folk vil høre.
Før eller senere bliver det til dette.
Man kan vist kalde det... et mirakel.
Så jeg tænkte, jeg ville tage dertil selv
og efterforske.
Klart. Hvornår afgår dit tog?
Jeg tænkte, jeg kunne køre.
-I hvilken bil? -Vores bil.
Vi har ingen bil.
Jo, selvfølgelig har vi det.
Er hun ikke skøn?
Denne Bentley er min bil.
Ja, teknisk set, ligesom boghandlen teknisk set er min butik.
Men vi bruger den begge rigeligt, ikke?
Du kan ikke køre i den.
Jo, jeg kan. Jeg har et kørekort.
Ja, jeg bestod køreprøven for 90 år siden.
De krævede ingen prøve, men jeg insisterede.
-Nej. -Bare rolig.
-Jeg skal nok være forsigtig. -Nej.
Og mens jeg er væk, kan du passe boghandlen.
Og Gabriel.
Okay?
"Det var den dag, min bedstemor eksploderede."
"Det er en universelt anerkendt sandhed,
"at en enlig mand, der har en formue,
"må savne en kone."
Hvad det så end er.
I BEGYNDELSEN DET VAR EN DEJLIG DAG
"Det var en dejlig dag."
Det var bedre.
Jeg tænkte nok, de ville sende dig.
Nå...
Jeg er klar.
Til hvad?
Til Helvede.
Jeg bringer dig ikke til Helvede.
Hvorfor ikke?
Du ville ikke synes om det.
Men du skal.
Jeg er ligesom dig nu.
En dæmon.
Undskyld.
Tror du, du er dæmon?
Med dine krøller og...
Jeg er en falden engel.
Jeg løj...
...for at forpurre Guds vilje.
Ja, det gjorde du, men...
Jeg siger det ikke til nogen.
Gør du?
Nej. Så behøver intet ændre sig, vel?
Men hvad er jeg?
Du er bare en engel,
der udfører Himlens befalinger efter bedste evne.
Det lyder...
Ensomt?
Tja...
Men det sagde du, det ikke var.
Jeg er en dæmon.
Jeg løj.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor: Lotte Udsen