2 500 РІК ДО Н.Е.
Ти мусиш знати, чому помреш.
Бог покинули тебе.
Бог, що кажуть, що люблять тебе,
що вимагають їх прославляти,
прирекли тебе на смерть.
Не пощастило.
Почнемо?
ЗЕМЛЯ УЦ
Зупинись, демоне, мерзенний поплічнику Сатани,
в ім'я Всемогутнього Бога, згинь!
А, це ти. Отакої.
Ми не бачилися із часів потопу?
Так.
Пробач за це.
Ні, звісно.
Боже.
- Що я казав? - Згинь.
Так.
Згинь, огидний демоне.
В ім'я Всемогутнього Бога я наказую тобі зникнути.
Ні.
Ні?
Ні, дякую. У мене є дозвіл.
Дозвіл?
Від кого?
Від Бога.
Я не проти жартів.
Ні. Це не жарт.
Ці козенята належать Йову, так?
Так, Йову.
Хто, мушу додати,
є улюбленцем Господа. Тому...
Підсумувати?
Сатана і його диявольські радники
можуть знищити володіння Йова. Без зайвих запитань.
- Цьомки-бомки, Бог. - Ні.
Не може бути!
Йов — хороший і праведний чоловік.
Він справжнє диво.
Я все ж демон.
Може, я брешу.
Знаєш що? Дізнаймося.
Усе наче законно!
«Скріплено рукою і копитом. Амінь».
Так, усе добре.
Святі небеса.
Що він зробив?
Йов? Нічого.
Йов — найкращий чоловік у світі.
Тому він ідеально підходить для парі.
- Парі? - Так.
Бог казали, який праведний Йов,
і як він любить Бога.
- А Сатана каже... - Пробач, Сатана?
Що це тому, що Бог проявляють до нього доброту.
Коротше кажучи, Бог дозволили Сатані знищити все, що має Йов.
Тож побачимо.
Лише його земні надбання?
Саме так. Нічого важливого, ні.
Лише ферму, верблюдів, кіз,
волів, дітей.
- Гусей... - Кого?
Гусей. Такі великі сердиті качки.
Дітей?
Ясно! Тоді все гаразд.
Звісно.
Довіряй Божому задуму, Азірафаелю.
Авжеж, так.
Коли випробування Йова закінчаться,
йому все повернуть?
Навіть більше.
Бог подарують йому вдвічі більше, ніж він мав.
- Хвала Богу. - Удвічі більше волів, кіз.
- Удвічі більше дітей. - Удвічі більше дітей?
Так, звісно.
Скільки в нього зараз? Троє? А буде шість.
Мабуть, сім.
- Бог любить сімки. - Авжеж.
Отакої.
От тільки...
Сітіс 58 років.
Не знаю, чи відомо тобі щось про людський дітородний процес.
Дуже добре відомо.
Я особисто засвідчив народження першої людини.
Так, звісно.
Але народження Єви
було не зовсім типове...
Я лише хотів сказати...
Ми впевнені, що Сітіс захоче народжувати ще чотири рази?
Сім разів.
Але в неї вже є троє дітей.
Так, але ці діти помруть. Слухай уважно.
І ми їх не повернемо?
Звичайно, ні.
Ми дамо їм нових.
Думаю, їм подобаються старі.
- І якщо ми їх уб'ємо... - Азірафаелю...
Ми хороші.
Ясно? Ми нікого не вбиваємо.
Ми просто не зупинимо Пекло.
А вони роблять що хочуть.
ЛОНДОН
СЬОГОДЕННЯ
Що йде після «К»?
- Ти мене налякав. - Це добре?
- Я просто тебе не помітив. - Авжеж.
Може, видавай якісь звуки, коли рухаєшся.
- Так. - Після «К» іде «Л».
А що ти робиш?
Розкладаю книги, щоб було легше шукати.
За абеткою...
За абеткою... За автором?
Яким автором?
Ні, за першою літерою першого речення.
Ніхто ніколи... Хороша ідея. Дякую, Джиме. Продовжуй.
І тепер я видаватиму звуки.
- Коли ходитиму. - Добре.
Не такі.
І не такі.
Щодня все ближче й ближче
Швидше за американські гірки
Я обов'язково зустріну таку любов, гей
Що ти співаєш?
Я співаю?
Гей-гей
Мабуть.
Може, я це вигадав?
«Це були найкращі часи. Це були найгірші часи...»
На «Ц».
У тебе проблеми.
Очевидно.
Колишній демон, якого ненавидять Небеса й Пекло.
- Що буде з нашим героєм? - Ти з мене насміхаєшся?
Ти б зрозуміла, якби насміхався?
Можна зайти?
Гавриїл зник.
Я зрозумів.
Я говорила з Вельзевулом,
і ми вважаємо, що до цього причетний Азірафаель.
Навряд.
Минулої ночі сталося диво небаченої сили.
Диво,
яке міг створити лише найсильніший з архангелів.
Десь поруч із книгарнею твого друга.
І ти не знаєш, що його спричинило?
Звідки ти знаєш, що це не я?
Допоможи нам, і ми віддячимо.
Інакше
тебе ненавидітимуть Небеса
й переслідуватиме й знищить Пекло.
Ти розумієш, що я тобі погрожую?
РОЗДІЛ 2: ПІДКАЗКА
ДОБРІ ПЕРЕДВІСНИКИ
Меґґі.
Ти знаєшся на музиці.
Що ти можеш сказати мені про цю пісню...
Щодня все сильніша
Я обов'язково зустріну таку любов
Ти плачеш.
Ні.
Ти справді так думаєш?
- Бо я... - Так, я знаю, що плачу.
Просто так кажуть.
Так, звісно.
Можна спитати, чому ти не плачеш?
Я точно не плачу через неї.
Ні. Звісно, ні.
Я місяцями набиралася сміливості подарувати їй платівку,
і вчора нас замкнуло в кав'ярні,
а я повелася, як ідіотка,
і в неї вже є партнерка. Але крім цього,
я впевнена, що закохана.
А вона ненавидить мене,
і що мені робити?
Можна я займуся цим потім?
Я вичерпав дива.
Так, не хвилюйтеся.
Не страшно.
Ваша правда. Не ваша робота вирішувати моє приречене любовне життя.
Ця пісня називається «Щодня» від Бадді Голлі й Нормана Петті.
Сторона Б синглу «Пеґґі Сью»,
виданого «Корал» у 1957 році.
Чудово.
У тебе є копія?
Надто багато.
В Единбурзі є паб.
Я шлю їм сингли для музичного автомата, вони присилають «Щодня».
Кажуть, що всі записи зрештою перетворюються на цю пісню.
Якесь божевілля, але це шотландці, тож...
Ось.
ВОСКРЕСИТЕЛЬ ҐОАТ ҐЕЙТ 66 — ЕДИНБУРГ
Ні.
- Це погано. - Що?
Вони тут. Ти не відчуваєш?
Хто тут?
А він там сам.
Що ж.
- Радий бачити вас тут. - Азірафаелю.
Думаю, ти знаєш, чому ми тут.
- Ми шукаємо... - Вітаю.
Я Джим. Скорочено від Джеймса. Але це не обов'язково всім казати.
Я помічник продавця книг.
Гавриїл.
- Де Гавриїл? - Гавриїл?
Іноді мене називають Гавриїлом.
Поговоримо всередині?
Так!
Безумовно.
Зайдете?
Ура! Хай почнеться продаж книг!
Джиме, дай добрим людям спокій.
Їм не потрібні книги.
Бо вони їх ще не пробували. Книги чудові. Я покажу.
Ти думав, ми не помітимо сліду?
Сліду? Якого сліду?
Величезного сліду від створення дива.
Минулої ночі, в цій крамниці.
Близько 25 Лазарів.
Не кажи, що це ти зробив.
Мабуть, я...
Мабуть, я зробив диво.
І що це було за диво, Азірафаелю?
Диво було потужне, отже, важливе.
Із маленьких книг виходять чудові віяла.
Це щодо...
Кохання! Так.
Так, розумієте...
Меґґі, власниця крамниці платівок,
закохана!
Так буває з людьми.
У Ніну, навпроти.
А Ніна її не кохає.
І... А Меґґі — моя орендарка.
Тому я...
Я зробив велике диво,
щоб вона
й Ніна покохали одна одну.
- І спрацювало? - Так.
Так, чудово спрацювало.
Так, вона по вуха закохана.
То диво не стосувалося
зникнення Гавриїла?
Гавриїла?
Ви згадували,
що шукаєте Гавриїла.
Справді?
Так.
А великі можна використовувати як мухоловки.
Знаю, що ви думаєте. Та все добре.
У цьому вся краса — ніколи не виходить.
А ти...
Я тебе знаю?
Так.
Знаєш.
Я помічник продавця.
Відчинив вам двері.
Я пришлю когось завтра вранці зареєструвати й засвідчити диво.
Ми стежитимемо за тобою, Азірафаелю.
Це дуже професійно.
А я?
А за мною ви будете стежити?
Приємні.
Щодня все ближче й ближче
Швидше за американські гірки...
ЩОДНЯ ВСЕ БЛИЖЧЕ Й БЛИЖЧЕ
Я обов'язково зустріну таку любов, гей
Щодня все швидше й швидше
Усі кажуть: «Іди й спитай її»
Така любов
«БРУДНИЙ ОСЕЛ»
Ми йдемо в паб.
Ми ж не ходимо в паби.
- Ми зараз у пабі. - А що не так із кав'ярнею?
У цьому вся суть.
Херес, великий келих.
Віскі, великий келих.
І херес для Леді Брайтон.
Пане Фелле.
Вітаю.
Браун. Зі «Світу килимів Брауна».
Ми познайомилися на зустрічі
товариства торговців Вікбер-Стріт.
- Аякже. - Пригадуєте?
Ви казали, що радо прийматимете наші щомісячні збори.
Справді?
Щоразу, коли я заходжу до вас, ви зачинені.
Якби я був забобонним, я б сприйняв це за образу.
Справді.
Нам треба поговорити про час збору сміття,
запропонований міською радою.
- Боюся... - Твій херес.
Віскі для мене.
Вітаю.
Пан Фелл казав мені,
що дуже хоче проводити в себе збори нашого товариства.
- Ти мене вражаєш. - Я надішлю деталі.
У четвер увечері після закриття.
Бачиш?
Тому я не ходжу в паб.
Це була твоя ідея.
Я маю до тебе термінову справу.
- Я теж. Учорашнє диво. - Так.
- Нам не можна в кав'ярню. - Чому?
Бо це стосується жінки з кав'ярні.
Її звати Ніна.
Меґґі з крамниці платівок...
у неї закохана і не знає, як до неї підкотити.
У нас є реальна проблема, яка зараз у твоїй книгарні.
Це та сама проблема.
Наше вчорашнє диво привернуло увагу Небес.
Вони щось запідозрили.
Тому я сказав, що змусив Ніну й Меґґі закохатися.
- Чому? - Перше, що спало на думку.
І вони повірили?
- Пришлють когось перевірити. - Чудово.
Зроби невеличке диво, клацни пальцями.
- Ніна закохається в Меґґі. І все. - Це так не працює.
І що ти пропонуєш?
Ми все владнаємо.
Ніна й Меґґі закохаються.
Ми заспокоїмо Небеса.
Раптова злива змусить їх разом сховатися під навісом.
Вони подивляться одна одній в очі і зрозуміють, що створені одна для одної.
Малоймовірно.
Ні.
Намочи людей, змусь подивитися в очі... Бум, проблему вирішено.
Я бачив у фільмі Річарда Кертіса.
Якщо вже ти згадав художні твори,
треба зробити це належним чином.
Належним чином?
- Пам'ятаєш Джейн Остін? - Так.
Як її забудеш?
Придумала план крадіжки посагу в 1810-му.
Займалася контрабандою. Шпигувала.
Оце так жінка!
Вона писала книги. Романи.
- Джейн Остін? - Так.
От темна конячка. Романи?
Так, і дуже хороші.
Ні, я здивований. Думаєш, що знаєш когось...
- Вона влаштовувала бали. - Ну...
З танцями.
Люди збиралися, танцювали якийсь офіційний танок
і усвідомлювали, що не зрозуміли одне одного,
і насправді вони закохані.
Малоймовірно.
Спрацьовує щоразу.
Є ще дещо.
Я покажу тобі платівку.
Це може бути вказівний прутик.
Я заплутався. То зливу влаштовувати?
Ходімо. Покажу тобі прутик.
Я тебе прошу, не називай це прутиком.
- Але так і є. - Не вимовляй цього слова.
Гавриїл наспівував пісню вранці.
- Що? - Ти чув таку пісню...
Щодня все ближче й ближче...
- Ні. - Він її наспівував.
Людську пісню.
Із цією піснею
пов'язана справжня таємниця, і це — вказівний прутик. Так.
Більше ані слова.
Джейн Остін ще й книги писала.
От люди, я вас ніколи не зрозумію.
Джиме, скажи, що ти знаєш?
Гаразд.
Що ти знаєш?
Ні, який твій найраніший спогад?
Я пам'ятаю пісню, яку співав вранці.
Але де ти її почув?
Я почув її вранці. Вона линула з мого рота.
І пригадую трьох приємних людей, які щойно були в крамниці.
Серйозно?
Так, вони щойно були в крамниці.
Ти можеш краще.
Думай.
Сильніше думай!
Який твій найраніший спогад?
Я пам'ятаю, як співали ранкові зорі,
і всі ангели Господні раділи.
Так.
Так, правильно.
- Ні. - Продовжуй.
- Не можу. - Можеш.
Не можу!
Я не пам'ятаю. У мене замала голова. Досить.
Так, зрозуміло.
Пробач, Джиме.
Але ти молодець.
Відпочинь.
Твій бос сказав це Йову,
пам'ятаєш?
Звісно.
КНИГА ЙОВА РУЙНУВАННЯ КЛУНІ ЙОВА
Мої діти?
Де вони? Вони мені потрібні.
Я не впевнений.
Сітіс знає.
Вибач. Ти прийшов невчасно.
Так, я бачу. Що сталося?
Бог покинули мене й віддали на поталу демонам.
Ти, мабуть, лютий.
Я палаю від люті.
Звісно.
Після відданого служіння Богу.
Я злюся не на Бога.
Я злюся на себе.
- На себе? Що ти зробив? - Не знаю.
Я, мабуть, так загруз у гріхах, що не лише заслуговую на це,
але й не знаю чому.
Що тепер?
Сітіс, дорогенька, цей чоловік шукає дітей.
Навіщо? Ти хто?
Старий друг. Хотів підтримати.
Який старий друг?
Ти мені скажи.
Більдад Шухіт.
Аякже. То де діти?
Не зараз, Більдаде Шухіте.
Добре, що ти завітав, але ми зараз зайняті Божим гнівом.
Тому я подумав, що варто наглянути за дітьми.
Ні. Бог не посміє.
Упевнена?
Але вони нічого не зробили. Вони невинні.
Як і кози.
Гарний дім.
Як шкода.
Кроулі.
Не треба вбивати дітей Йова.
У нашу останню зустріч ти був упевнений,
що я не зможу знищити кіз Йова.
Так, я помилявся.
- Теоретично можеш. - Добре.
Тоді теоретично я так і зроблю.
Але ти не мусиш!
У цьому суть демона.
- Можна робити що завгодно. - Ти заздриш, янголе?
Аж ніяк.
Я роблю те, що хоче Бог.
Убиваєш невинних дітей, щоб виграти парі із Сатаною?
Не думаю,
що Бог цього хоче.
Ну...
І не думаю, що ти хочеш.
Що ти знаєш про те, чого я хочу?
- Я знаю тебе. - Ти мене не знаєш.
Я знав ангела, яким ти був.
Ангела, якого ти знав, більше немає.
Тоді скажи, що хочеш це зробити.
Подивися мені в очі й скажи.
Я хочу.
Я хочу знищити безневинних дітей безневинного Йова.
Як знищив його безневинних кіз.
Хай Бог тобі простить.
Ну і...
- Припини усміхатися. - Я не усміхаюся.
- Це не означає, що ми на одному боці. - Ні.
Тимчасово не з різних боків.
Як скажеш.
Не лякайтеся.
Я янгол Господній.
Ти приніс вино, про яке молився тато?
Для вечірки.
Що? Ні. У мене немає вина, дитино.
- Я приніс... - Енноне.
Що?
Тут ангели. Але не ті, що завжди.
І вони не принесли вина.
Що ж.
Раджу вам негайно збігати по вино.
Він наче милий.
Я хочу вас застерегти!
Сатана послав демона, щоб знищити вас... сьогодні!
Не кажи дурниць. Він не посміє.
Пробач, Сатана?
- Сатана не посміє? - Звісно, ні.
Я Кезая, донька Йова.
Я Еннон, син Йова.
А я Джемайма. Я сама це зробила.
Сама. І вона теж донька Йова.
Знаєте? Того самого Йова.
Буквально улюбленої людини Господа.
Так, я знаю, хто ви.
А ти кумедний ангел.
Правда?
Ти демон?
Вона розумна.
Так.
- Теоретично демон. - Усе правильно!
Мене послали, щоб вас знищити! Готові?
Ти ж сказав, що не будеш.
Я демон. Я збрехав.
Ти нас врятуєш?
Боюся, що ні.
У нього є дозвіл.
Але не бійтеся.
Ви в безпеці.
Ти впевнений, янголе?
Так. Цілком.
Що сталося? Ми в підвалі.
Я так і знав! Вітер, припускаю?
Це план Сатани?
Сильний вітер з пустелі
має зруйнувати маєток,
а вони опиняться під руїнами.
Ах ти ж розумник.
Перенести нас у підвал — дуже розумне рішення.
Хто може мені сказати...
- Що... - Ні.
- Що ти з ним зробив? - Це.
Можна я буду синьою?
Не бійся. Ти мені ще не набридла.
Але можна?
Аякже.
Вони рано почали.
Що ж...
Почувайся як удома.
Ти п'єш людське вино?
Це джерело пияцтва.
Правда?
Дуже перспективний виноградник.
Так, гаразд.
Ти не п'єш.
Тоді скуштуй їжу.
Від їжі не зіп'єшся.
Ну ж бо.
Скуштуй волове ребро.
Ти намагаєшся мене спокусити?
Аж ніяк. Ангелів неможливо спокусити, так?
- Звісно, ні. - Тоді прошу.
Можеш скуштувати їжу.
Отакої.
Будьмо!
Облиш. Ти трішки на нашому боці.
Аніскілечки.
Але ти й не на боці Пекла.
Я намагаюся ладнати з Пеклом, як можу.
Але на чиєму ти боці?
На своєму.
Отакої.
- Це звучить... - Як?
Самотньо.
Самотньо? Аніскілечки.
А ти на чиєму боці?
Бога, звісно.
Серйозно?
Тих, що хочуть, аби я вбив дітей?
Так.
- Але... - Так.
Так і я починав.
До зустрічі в Пеклі.
НАСТУПНОГО ДНЯ
Йове...
Боже мій!
- Богохульний янгол. Не схоже на тебе. - Ні, дивися.
Мій Господь!
Якщо в тебе є запитання до мене,
у мене є запитання до тебе.
Ти знаєш, як ми створили Землю?
Де був ти, коли ми закладали фундамент для Землі, Йове?
Де ти був, коли ранкові зорі співали,
і всі ангели раділи?
- Бог справді... - Так.
...говорять з ним?
- Не думаю, що він отримує відповіді. - Ні.
Але сама можливість поставити запитання.
Ти знаєш правила небес?
Ти впорядкував сузір'я на небі?
Ти можеш надсилати блискавки, щоб вони доповідали, що тут і як?
Ти дав крила павичам, Йове?
Чи навчив страусів бігати?
Що сказали Господь?
Я... не впевнений.
Я мало що зрозумів.
Це надто неймовірно для мене.
Згадували страусів.
- Страусів? - І китів.
Бог дуже пишаються китами.
Вони детально розповіли, які чудові кити.
Вони пояснили?
Я зрозумів,
що якщо я хочу відповідей,
то спершу треба створити кита.
А діти?
Вони згадували дітей?
Ні.
Праведний Йове, ти пройшов випробування Бога.
Готуйся до винагороди. На славу Божу.
Ти втратив 300 овець,
Господь дасть тобі 600.
Перепрошую.
Що треба казати?
Дякую?
Не дякуй мені. Дякуй Господу.
Ти хочеш, щоб я дякував Богу за овець?
Наші діти.
Що з нашими дітьми?
Так. Я до цього вів.
Оскільки троє ваших дітей цілком мертві,
Бог дарують вам можливість зачати ще сімох дітей.
- Наші діти мертві? - Так.
Але я люблю моїх дітей.
Я... не хочу більше дітей.
Якщо мої діти мертві, я прокляну Бога.
Це завжди погано закінчується. Пам'ятаєте мене?
Більдад Шухіт.
Хто це?
Він каже, що він Більдад Шухіт.
Так і є. Більдад Шухіт.
Потрібні шурупи?
Шухіт.
- Означає «із землі Шуах». - Так.
Так і є.
Де, так сталося, я найкращий тесля.
Що? У Шуаху не користувалися шурупами?
Було б корисно, якби ти був спеціалістом
із людського дітонародження.
Тоді вам пощастило!
Тесля і акушер —
дві пристрасті Більдада Шухіта.
У чому проблема?
Сітіс щойно дізналася, що в неї буде ще багато дітей.
Тоді почнемо.
Не соромся, Сітіс, я професійний акушер/тесля.
І я впевнений, що ці янгольські істоти це вже бачили.
Так. Власне, Гавриїл
особисто засвідчив народження в саду Едем.
Серйозно?
От би не вдарити лицем у болото поруч із таким експертом.
Перепрошую.
Роби те, що я скажу. Повір.
Добра жінко,
повернися до свого чоловіка.
Просунь руки під його вбрання.
Вище.
Трішки вище. Ось так.
І витягни три його ребра.
Так. Ребра.
Це... Не хвилюйтеся.
Це частина процесу. Я таке вже бачив.
І на завершення прості обійми.
Матусю!
Але ж це не немовлята.
Звичайно, ні.
- А Єва була дитиною? - Була?
Ні. Вони народжуються різних розмірів.
Енноне, мій хлопчику.
- Еннон? - Ні.
Не Еннон, Йове. Еннон помер.
Ні, це твій новий син.
- Але це... - Диво.
Це диво,
що наш новий син такий самий, як старий син.
- Але він... - Ні, Йове.
Дивися, це не Еннон.
Це нова дитина.
Це все... Це нові діти.
Ні. Твоя правда. Це не Еннон.
Так, це я.
Азірафаелю, це нові діти,
яких Бог обіцяв Йову?
Дуже схоже на те.
Ні, треба знати точно.
Здається, це його старі діти.
Азірафаелю, хто вони?
Вони...
його нові діти.
Я... даю слово янгола.
Тоді все гаразд.
Чому ти одразу не сказав?
Вітаю.
ЕПІЛОГ ЙОВ І ЙОГО СІМ'Я ЗНОВУ ПРОЦВІТАЮТЬ
Кроулі?
Він пішов,
поки ти думав.
Знаєш,
ти був жахливим.
Неймовірно жахливим.
А тепер жахливий?
Не знаю.
Сподіваюся, ні.
Добре.
Ви той чоловік.
Вас ударила блискавка.
Не все так погано.
Пан Шість Еспресо у Великій Чашці.
Дурне питання, але як ви ставитеся до раптової зливи?
Так, дурне запитання.
Ні, але у випадку раптової зливи
ви б сховалися під навісом?
Ого, ви наче мені в душу зазирнули.
Я це вмію.
Наприклад...
Меґґі? Нічого, точно.
Ми подруги. Ні, неправда. Ми практично незнайомі.
Застрягли в кав'ярні, коли струм зник.
Моя партнерка була не в захваті.
Вечір не з приємних. І все.
Ясно.
Тебе підвезти?
Ні, дякую. Я намагався тобі сказати про це.
Вказівний прутик.
«Воскреситель».
Паб, де є музичний автомат.
Цю платівку знайшли в автоматі.
І що?
По-перше, її не було в автоматі.
Що б не слухали люди в пабі,
рано чи пізно кожна платівка перетворюється на це.
Це, як кажуть... диво.
Я вирішив заїхати туди сам
і перевірити.
Добре. О котрій поїзд?
Я думав узяти машину.
- Яку машину? - Нашу машину.
У нас немає машини.
Звісно, є.
Правда, гарна?
Ця «Бентлі» — моя машина.
Так, теоретично як книгарня — моя книгарня.
Але ми обоє нею користуємося, так?
Ти не поїдеш на «Бентлі».
Поїду. У мене є права.
Я отримав їх 90 років тому.
Ніхто не вимагав, але я наполіг.
- Ні. - Не хвилюйся.
- Я буду дуже обережний. - Ні!
І поки мене нема, ти наглянеш за книгарнею.
І Гавриїлом.
Так?
«Того дня моя бабуся вибухнула».
«Загальновизнаною істиною є те,
що одинак — та ще й при грубеньких грошах — неодмінно
мусить прагнути одружитися».
Казна-що.
НА ПОЧАТКУ БУВ ЧУДОВИЙ ДЕНЬ.
«Був чудовий день».
Це вже краще.
Так, я подумав, що пришлють тебе.
Що ж...
Я готовий іти.
Куди йти?
У Пекло.
Я не веду тебе в Пекло, янголе.
Чому ні?
Тобі там не сподобається.
Але ти мусиш.
Я тепер як ти.
Демон.
Пробач.
Ти думаєш, ти демон?
З кучерявою... І янгольською ходою...
Я грішний янгол.
Я збрехав,
щоб зневажити волю Господа.
Так, але...
Я нікому не скажу.
А ти?
Добре. Хай усе буде, як є.
Але хто я?
Ти янгол,
який старається ладнати з Небесами.
Це звучить...
Самотньо?
Так.
Але ти казав, що це не так.
Я демон.
Я збрехав.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин
Творчий керівник: Владислава Бурмістрова