STAROŽITNÉ A NEOBVYKLÉ KNIHY
DODAVATEL KNIH PRO VLIVNÉ LIDI
JIMOVA HORKÁ ČOKOLÁDA - JIMŮV HRNEK
„DEJTE MI KÁVU, NEBO SMRT“
Dejte na mou radu, nedívejte se na to.
Říkala jsem vám to. Když jste šťastnější, děláte lepší kávu. Holky si všimnou.
Jsem naprosto šťastná.
Už zase píše Lindsay.
Mé vztahy nejsou vaše starost.
To samozřejmě ne.
Ale vadí mi, když to ovlivňuje kvalitu života a kávy mých děvčat.
To je hezké.
Někdo tu má smysl pro humor. Nebo zajímavý fetiš.
Každopádně to člověka rozveselí.
Poslední. Dvojité americano s ovesným mlékem a lískooříškovým sirupem.
Vás to evidentně nerozveselilo, Nino.
Otevřete! Policie!
Zdravím.
Copak to tu máme?
Dobré ráno, strážníku.
Ano. Přesně tak.
Jsem lidská policistka.
Myslel jsem si to.
Vážně?
Báječné.
Máte pravdu. Jsem policistka.
Výborně. A...
-Jak vám mohu pomoci? -No, pane,
jak jistě víte, jako lidská policistka
vás mohu nenápadně sledovat, aniž bych vzbudila podezření.
-To vskutku můžete. -Skvělé.
Mohla bych jít dál a dělat to uvnitř, prosím?
Tady venku je celkem rušno.
-Nic neslyším. -Jak si přejete.
Šálek čaje, strážníku?
Ano?
Lidské policistky by vesměs přijaly šálek čaje.
Tak ho přijímám.
K pití.
Já se na něj budu chvíli dívat.
-Jak si přejete. -Skvělé.
Vždycky říkám:
„Na šárku čaje je nejlepší pohled na něj.“
To je směšné.
Proč prostě nejedeš vlakem? Vlaky miluješ.
Kdopak je tohle?
Tohle je lidská policistka,
která se v rychlosti přišla podívat na šálek čaje.
Zdravím.
-Povězte mi, konstáble. -Inspektorko.
Jste oblečená jako konstábl.
Inspektorka Konstáblová. To je mé jméno.
No jasně.
Nejste náhodou na Zemi poprvé?
Ano. Úžasné, že? Jen...
Vlastně ne.
Jsem tu totiž už
dvě stě let.
Když jsem před chvílí souhlasila, byl to omyl,
což dokazuje, že jsem člověk.
Jistě.
Možná jste tím myslela, že jste poprvé v Londýně.
Ano, přesně tak.
Nedávno mě převeleli do Londýna
z jiné... lidské osady.
Jo? Z které?
Na slovíčko, anděli. V soukromí.
Ne... Ale já vás mám pozorovat.
Nebojte.
Řekneme vám, o čem jsme si povídali.
Skvělé. Díky.
Nechápu, jak to, že tomu pořád šéfujete.
Tím bych si nebyl tak jistý.
Kde je Gabriel? Co tu dělá ten anděl?
Jim je nahoře ve své ložnici.
Řekl jsem mu, že je knihkupectví ve středu zavřené.
A Inspektorku Konstáblovou asi poslali
prověřit ten zázrak o síle 25 Lazarů,
který jsme omylem nedávno vykonali.
Takhle vy měříte zázraky?
Kolikrát by mohl někoho oživit?
A bojím se, že ten anděl
velmi rychle zjistí,
že jsem Nebi o daném zázraku lhal.
Jen musíme Ninu přimět, aby se do Maggie zaláskovala.
Jeden báječný polibek a jsme za vodou.
-Mám plán. -Skvělé. Klíčky od auta?
Nechceš slyšet můj plán? Nebo jet vlakem?
Klíčky od auta, prosím.
-Hotovo? -Ano.
Nic, o co byste se musela bát.
Hele, nezajímalo by vás náhodou,
jak se lidé zamilovávají?
Vím, že pro některé členy policejního sboru
-je to koníček. -Ano.
Ano, zajímá. Hlavně...
Maggie a Nina přes ulici. Ano.
No, lidé na Zemi mají rčení:
„Že se lidé zamilovali,
„poznáš až po několika dnech.“
Protože lidé jsou divní a tak to funguje.
Ano, to jsem věděla.
Neváhejte se mě zeptat, když budete mít nějaké dotazy
ohledně lásky, Inspektorko Konstáblová.
Já tu budu pomáhat s provozováním knihkupectví,
zatímco můj přítel pojede mým autem do Edinburghu.
-Omluvte mě. -Co? Mám trochu napilno.
Ano, to vidím.
Ale chtěla jsem se vás zeptat na váš milostný život.
Vypadněte.
Tak... jedeme do Edinburghu.
KAPITOLA 3: VÍM, KAM MÍŘÍM
DOBRÁ ZNAMENÍ
Z důvěrných deníků A. Z. Fella...
10. listopadu 1827
...svazku 603. Milý deníku,
Minulý měsíc jsme s Crowleym oba náhodou byli v Edinburghu
a on trval na tom, že mám o půlnoci navštívit místní hřbitov.
Říkal, že přišel na něco,
co by mě mohlo pobavit.
Sochu samotného nejvyššího archanděla.
Je to až depresivně přesné.
Rozhodně to je Gabriel.
Je to podivné.
Myslíš, že o tom ví?
Pravděpodobně se na ni chodí dívat
a žasne nad svou krásou.
Myslím, že tu někdo je.
Tenhle je můj, vy parchanti.
Divná doba na to někoho pohřbívat.
Mám rýč.
Jestli tu vy dva za deset sekund ještě budete, použiju ho na vás.
Líbíš se mi.
Nebudem ti stát v cestě.
To není dobré.
Záleží na tvém úhlu pohledu.
Tobě to moc nevoní, mně ano.
Mé straně se malé vykrádání hrobů líbí.
-Dovolte mi, abych se představil. Jsem... -Angličan.
...pan McPadlý.
Měl bych vás varovat,
že vykopávání těl...
No, je to špatné.
On už ho nepoužívá.
Jen nad ním jeho rodina brečí.
Nechceš s tou mrtvolou trochu pomoct?
Rozhodl jsem se té mladé osobě ukázat, že je na špatné cestě.
Není to snadná práce.
Když vás chytí hlídka, budete viset.
Nejde o riziko toho, co děláte. Nevidíte, že je to špatné?
Vím jen, že v Newingtonu je chirurg,
který mi za takové čerstvé tělo zaplatí.
Nemusíte to dělat. Můžete prodávat knihy.
Neumím moc dobře číst. Nevlastním obchod.
Tak třeba tkadlena.
Tkalcovství! Brilantní nápad.
Nepamatuju si, kde jsem nechala stav.
Farmaření.
Určitě sis stav nechala na své farmě, že?
Na tomhle pomočeném místečku s kámoškou přespáváme.
-Jsi v pohodě, Wee Morag? -Nikdy mi nebylo líp, mladá. Nikdy líp.
Jen se nás snažím udržet naživu.
A neublíží to někomu, kdo už je mrtvý.
Strčte si svou morálku do prdele, pane McPadlý.
Něco jsem ti přinesla.
No tak. Já už jsem jedla. Pečené kuře.
Brambory s máslem. Dvě porce marmeládového pudinku jako dezert.
Jsi hnusná lhářka, Elspeth McKinnonová.
A malý andílek.
Jasan.
Co je v tom sudu, mladá?
To ne. Řekni mi, že jsi to neudělala.
Ale udělala.
Hezké, čerstvé tělo.
Bylo to jen jednou.
Přísahám, že za dobré dostaneme sedm nebo osm liber.
Můžeme pak sehnat pokoj v penzionu. Ne jako minule.
A nikdy nepůjdeš spát hladová.
Půjdeš do pekla, mladá.
Přesně tak.
Rád jsem vás poznal, Wee Morag.
-Jedeme! A je to. -V tom sudu je ukradené tělo.
NAKLÁDANÍ SLEDI
Je to zlé.
Já zlo rád.
Je to zlé? Potřebovala peníze.
To je irelevantní. Já jsem dobrý.
Ty, obávám se, jsi zlý.
Ale lidé si mohou vybrat.
Nemohou být skuteční světci,
pokud také nemají možnost být zlí.
Ona je zlá.
Ale to funguje pouze, když všichni mají stejný začátek.
Někomu takovému se nepovede stejně jako někomu narozenému na zámku.
Ale ne. To je na tom právě skvělé.
Čím níž začínáš,
tím máš víc možností.
Elspeth má všechny možnosti,
protože je tak chudá.
-To je šílenství. -Ne to neuchopitelné.
Teď to chápeš.
To je mnohem lepší.
Co budeme dělat?
Budeme hrát klasickou hudbu, která zůstane klasickou hudbou.
Co to děláš, anděli?
Nic. Moc dobře spolu vycházíme.
Uvědomuješ si, že poznám, když s tím Bentley dodržuješ rychlostní limit?
-Určitě nepoznáš. -Poznám.
-Tak nohu na podlahu... -Dobře.
Moc mě to mrzí.
Asi se mu nechce.
To byl bonbon na cestu?
Ne.
Mé auto tenhle zvuk nedělá. Co mu to děláš?
-Nic. -Něco jsi s tím autem udělal,
já to poznám.
Nevím, jak to myslíš.
Mé auto není žluté. Nikdy žluté nebylo
a teď s tím nebude začínat.
Změň to zpátky!
-Ale je to hezké. -Jestli to hned nezměníš,
začnu lidem prodávat knihy.
Možná jich i pár rozdám.
Něco nového o Gabrielovi?
Ne.
O našem proklatém nepříteli nic nového, můj pane.
Ne?
-Dej vědět hned, jak něco zjistíme. -Jistě, lorde Belzebube.
Nemyslíš, že by bylo hezké,
kdyby ti někdo řekl, že odvádíš moc dobrou práci?
-V Pekle? -Jo.
Já jsem rád, že mě neodsoudíte na hnojiště
za to, že vás štvu.
Den, kdy mě nikdo nepošle na hnojiště, je dobrý den.
Teda pokud mi někdo nevytrhne jazyk za to, že moc mluvím.
Den, kdy mě nikdo nepošle na hnojiště,
nebo mi nevytrhne jazyk za to, že moc...
Moc mluvím?
Vytrhnete mi zase jazyk?
Je mi to jedno. Prostě buď zticha.
Jasně.
Cítíte se dobře?
Chceš jít na hnojiště?
Jo, to je gravitace.
To je, když se k sobě dva předměty přitahují.
Tady to všechny táhne dolů,
protože je Země v okolí ta největší věc.
Proč?
Upřímně, ani si nevzpomínám.
Když jsme o tom mluvili, znělo to jako dobrý nápad.
Aby věci zůstaly tam, kam je dáš,
a neodpluly pryč?
Ale ony nezůstávají tam, kam je dám.
Padají dolů.
Ale mouchy ne. Ty stoupají.
Dobrý postřeh. Jasně.
Takže plán. Operace milenci.
Počkám, než budou obě náhodou poblíž markýzy.
Pak najednou liják,
skryjí se před deštěm, narazí na sebe,
podívají se vzájemně do očí a bum.
-Bum? -To je plán.
Jo.
Už jsem počasí nedělal léta.
S těžkým srdcem jsme dorazili do Elspethina cíle.
Byl jsem odhodlán zhatit její obludný plán.
Doktor Dalrymple?
Pan Dalrymple, člen britské Královské koleje chirurgů.
Jsem chirurg, ne doktor.
S lítostí vám oznamuji, že tohle nejsou nakládaní sledi.
-Bojím se, že musím trvat... -Co chcete?
No tak, pane Dalrymple. Není to operace mozku!
Možná byste si měl umýt ruce.
Za pár let to budou dělat všichni.
Vy jste ale vtipný, pane...
-Doktor. Nejsem chirurg. -Jistě. Doktore.
Byl by třeba zázrak, aby bylo to čerstvě pohřbené tělo neprodejné...
Panečku.
Něco tu smrdí celkem zrale.
To má být vtip?
Moc mě to mrzí, pane Dalrymple.
Jaká škoda. Asi je horká noc.
Tohle nemohu použít.
Bylo v pořádku, když jsem ho... Jak se to vůbec...
Víte co, bude za polovinu.
Za tuhle polívku nedám ani penci.
Můžete zkusit vylovit zuby.
Za dobré klofáky se dobře platí.
Odneste si odsud ten hnus.
To jsi udělal ty, že?
Jen nečekané požehnání.
Mohu?
Jo.
Tak jsem udělal moc dobrou věc.
Nechci, aby se sem Elspeth vracela s dalším tělem.
Je třeba zaříznout jak poptávku tak nabídku.
Tady doktor a já bychom byli
velmi vděční, kdybychom mohli zůstat
a probrat vaši práci.
Možná nad dobrou whisky.
Doktoři,
mohl bych vám nabídnout panáčka a probereme mou práci.
Kupování těl je hrozné.
Ale snažím se studenty naučit anatomii a základní fyziologii.
Nelíbí se mi to o nic víc než vám, doktore McPadlý.
Problém je, že není dost vrahů.
-Prosím? -Vrahy věší.
Nikomu nevadí, když rozřežeme vrahy.
Výborný nápad! Víc vražd! Na to se napiju.
Ale když tak moc potřebujete těla, proč je nevykopete sám,
místo toho, aby to dělali chudí a zoufalí?
To myslíte vážně?
Nemůžete si myslet, že nejlepší využití mého času
je plížit se v noci po hřbitovech
a riskovat nástrahy a oprátku namísto učení, studování a zachraňování životů.
Má pravdu.
Oba jste muži medicíny.
Jaký je váš profesionální názor na tamto, doktore?
No, dle mého profesionálního názoru
se to zdá být...
Zdá se to být...
Co myslíš ty?
To je noha. Takže to rozhodně není noha.
O to mi jde. Když to nepoznáte ani vy dva učení muži,
co si z toho mají odnést mí studenti?
Tenhle nádor jsem vyřízl ze sedmiletého kluka.
Panečku.
A on...
A proto potřebujeme stálý přísun mrtvol.
Musíme řezat. Když nemůžeme řezat, nemůžeme se učit.
A když se nemůžeme naučit víc, mnohem víc, jak máme, pro Pána,
vyhrát bitvu proti takovýmto příšernostem?
Já se jen snažím zachraňovat životy a učit studenty.
Buď mě pasují na rytíře,
nebo skončím jako pouhý vykradač hrobů na oprátce.
BAR RESURRECTIONIST
Ahojky.
Dovolte mi, abych se představil.
Jsem známý jako novinář.
Povězte...
je tohle hostinec jménem Resurrectionist?
Vy jistě jste jeden z těch investigativních reportérů.
To jsem.
Co pro vás mohu udělat? A co si dáte k pití?
Pro mě nic.
Jen jsem přišel vyzvídat o té záhadné písničce,
která se sama přehrává na jukeboxu ve vašem podniku.
Začalo to loni.
Řekněte mi fakta.
-Bylo to v pátek večer. Byl jsem... -Fantastické!
Jen pro něco, čemu my pisálci říkáme „atmosféra“,
nebyl u toho náhodou tento chlapík?
Týdně obsloužím stovky lidí. Nebudu si pamatovat nějakého...
Jo.
Dobře. Toho si pamatuju.
-Byl sám? -Ne.
S kým byl?
Nevím, asi s dalším zednářem.
Zednářem?
Je to zednář, ne? Seděl s dalším takovým.
Oni sem chodí často. Lóži mají vedle.
Bylo to poprvé, kdy jsem jednoho z nich viděl v nóbl šedém obleku.
Nebyl to nějaký velký hlavoun nebo tak?
To rozhodně býval.
KDO BYLI VYKRADAČI HROBŮ?
-Nechci tvou pomoc. -Ale měla jste pravdu.
Krádeže těl zmírňují lidské utrpení.
A to je dobře.
Takže tentokrát pomohu.
Nevěřím ti. Nevím, co jsi udělal,
ale zařídil jsi to.
To řekni těm ubohým duším, které se nedostanou do nebe,
protože mají těla rozřezaná na maličké kousky.
Tak to vlastně ne...
Nebe není takové, jak se povídá.
Že ne? Já ti to říkám.
Jo.
Říkala jsi, že pomůžeš, Morag. Jen jedno tělo nás dostane z ulice.
Jo, pomůžu, to kámošky dělají.
-Ale stejně to není správné. -To je ono.
Jak jsem říkal, máte moje požehnání.
Vykopejte, kolik těl chcete.
Když jsem si uvědomil, že se mýlím,
rozhodl jsem se pomoci Elspeth a Wee Morag
v jejich ušlechtilé snaze ulevit lidskému utrpení.
Prověřil jsem na tom hřbitově ledajaká smrtelná bezpečnostní zařízení.
Jak důmyslné.
Zavadíte o tento drát a...
bum.
Bohatí si mohou dovolit tahle udělátka,
která chrání jejich příbuzné před vykopáním,
a chudí jsou pohřbíváni spolu.
Tobě to nevadí?
-Jsi v pohodě, mladá? -Už to bude, Morag.
Je to hezká, čerstvá zemina. Snadno se kope.
Morag!
Výstřel ze hřbitovní pistole
zjevně upozornil místní stráže.
To je hlídka.
Možná jsem to s tou dírou trochu přehnal.
Zachráním ji.
Vím, že se to technicky nesmí,
ale... Celé je to má chyba.
A neunesl bych, kdyby mladá žena...
Mohu ji uzdravit. Ne. Je to správná věc.
Nebudu se o tom dohadovat...
Co to...
Pozdě.
Přiveze jeden z vás vozík?
Na co?
Možná se mýlím, ale myslím,
že Elspeth odveze Wee Morag k panu Dalrymplovi.
-Ale... -Ale co?
Mám ji nechat hnít v zemi a budu hladovět?
To bys po mně chtěl?
Protože Wee Morag by to rozhodně nechtěla.
Ne, jistě že ne.
Já jen...
Je to trochu jiné, když tu osobu znáš, že?
Není to polívka. To se musí nechat.
Ani na tom hřbitově nechtěla být.
Jen mě chtěla hlídat.
LAUDANUM - JED
To udělala, že?
Hezké a čerstvé.
-Řekněme pět liber? -Pět liber?
Za čerstvé se dává sedm nebo osm liber.
Můžete zkusit jít jinam a zjistit, jestli za ni někdo dá víc.
Ale já vám dám pět liber.
Pět liber.
Tady máte. Krvavé peníze.
A za co je utratíte?
-Za gin? -Víno.
Na přípitek.
Tady to máme.
Ahoj, Elspeth.
Vaší kamarádky... je mi líto.
To se stává.
-Lidé umírají. -Umírají, že ano?
Koupila jsem si za výdělek dobré víno.
Gin je rychlejší. Víno je víc nóbl.
Tak můžeme připít na Wee Morag.
Připijeme si na ni. Pak odejdu.
A můžete mě za ty peníze pohřbít.
Někde, kde mě nikdo nikdy nevykope.
Odcházíte? Kam odcházíte?
Za Wee Morag.
Můžeme si teď na ni připít?
Ne. Proč jsi to udělal?
Zabiješ se.
-Vydržím víc než vůl. -Abych se zabila, nepotřebuju laudanum.
Žádné umírání! Dost bylo umírání.
Už žádné umírání!
Už žádné umírání! Umírání je jen...
Je to... Je to prostě...
Špatné!
-Crowley. -Ne!
Zním jako kozel?
Ne-e!
Ó, květino skotská
Kdy uvidíme
Tobě podobné
No tak, dejme se do toho. Anděli. Anděli, řekni něco, co ji přesvědčí,
že je chudoba nepopsatelně báječná a že život stojí za to žít. No tak!
Život nestojí za nic a příšery jako já přijdou a vykopají tě...
Musím tě zastavit. Crowley, já...
Kde jsi?
Neopovažuj se na mě šlápnout!
Vidím tě. I tebe, ty velká...
Jsem malej, co?
Dobře, to zvládnu.
Ohromující výhled.
Tohle opravdu není nutné...
Ale je!
Tady jsi!
Ohromně jsi zhřešila!
Pokus o sebevraždu je...
Je to... To se nedělá!
Jestli se opovážíš znovu pokusit o sebevraždu,
budeš navždy zatracena.
-Ledaže... -Ledaže?
Ledaže... Kolik máš v peněžence?
-Já? -Kolik, doktore McPadlý?
Asi 90 guinejí.
To by mělo stačit. Dej jí je.
Ctnosti chudoby...
Zastřelí ji hřbitovní pistole,
nebo ji pověsí, jestli se neoddělá dřív sama. Hej!
Dej jí ty peníze, anděli!
Ale co mám dělat s 90 guinejemi?
Kup si farmu a buď dobrá.
Ne, že to budeš jen předstírat.
Budeš opravdu dobrá.
Přísahám, že budu. Přísahám.
Opravdu?
To mi stačí.
Tak jo, mladá, mazej.
Laudanum!
To jsem si dal naposledy.
-Kde jsi? -Tady jsem. Tady.
To bylo od tebe laskavé, Crowley.
-Zachránil jsi tu dívku... -Laskavé ne!
Ujíždím na laudanu.
Nejsem odpovědný za své činy.
Budeš mít potíže.
Dole si toho určitě všimli.
Zrovna jsi vykonal vskutku dobrý skutek.
Věř mi, kdyby si Peklo všimlo toho malého činu, už bych byl...
Už bych byl...
A to bylo na nějakou dobu naposledy, co jsem Crowleyho viděl.
Promiňte.
Nerad otravuji, ale nemáte náhodou někdo
u sebe mobilní telefon, který bych si mohl půjčit?
Zbláznil ses?
Telefon, prosím. Nemám celý den.
A požádal jsem slušně.
Tolik se bojím.
Co uděláš, když řekneme ne?
Už nemám minuty.
Převážně ho používám na Twitter. A Grindr.
To je od vás velice laskavé.
Teď se obávám, že potřebuju trochu soukromí.
Ahoj. Rád bych, abys zavolal
na telefon v mém knihkupectví, prosím.
Telefon. Je na mám stole.
Knihy u Padlého. Možná nemáme to, co sháníte.
-A i kdybychom to měli, tak to neprodáme. -Asi jsem našel pár vodítek.
A vzpomínáš si na tu sochu Gabriela
na hřbitově v Edinburghu?
Zrovna se na ni dívám.
Dobrá práce.
Opravdu si to myslíš?
Vzpomínáš si na doktora Dalrymplea, Crowley?
-Toho, který koupil... -Tělo Wee Morag.
Není to doktor, jen pan. Co se s ním stalo?
V hanbě opustil Edinburgh.
Pak se zabil. A pojmenovali po něm hospodu.
Lidé. Moc se k nim nepoutej.
Ne. Asi ne.
Neprodáváš knihy, že ne?
Ani jednu.
Dobře.
-Vodítko? -Ano.
Odhalil jsem důležitou informaci.
Gabriel daný podnik
vskutku navštívil
-spolu s... -S kým?
Nevím. S někým.
Ale každopádně nebyl sám.
To je slušné vodítko, ne?
Myslím, že se to stane. Markýza nového věku.
-Uvidíme se, až se vrátíš. -Jasně.
Bůh vám žehnej.
Váš telefon.
A Twitter a Grindr, ať je to cokoliv.
Můj telefon.
Předtím se vám líbil víc?
Ne. Ať jste udělal cokoliv, děkuju.
Tak jo. Déšť. Déšť zvládnu.
Jen jsem chtěla říct,
že nevím, co se posledně stalo.
Ale můžeme si promluvit?
Nemáme o čem mluvit.
Já myslím, že máme.
Zlobíte se. Chováte se, jako by to byla moje vina.
Nevím, co se ve vašem životě děje, ale já nás nezamkla.
Láskyplné kapky deště.
-Nevím, proč se na mě zlobíte. -Nezlobím se na vás. Jenom...
O vás nejde.
Lindsay si myslí, že mám poměr, protože jsem jí neodepisovala.
-Nezvládla jsem to. -To není fér.
Já bych nikdy... Byl to výpadek proudu.
No tak, pod markýzu.
Pořádný silný liják.
Nemáme spolu... To, co vaše partnerka říkala.
Já vím, že ne.
-Asi vám dlužím omluvu. -Nedlužíte. Bylo to...
Já bych nikdy...
Nejsem taková.
Já vím. Nejsem váš typ.
Nemáte ponětí.
Jo, funguje to.
Do prdele!
To mohlo jít líp.
Zaláskovaly se?
Myslím, že se dá říct, Jime,
že výsledkem téhle konkrétní bouře zaláskování nebylo.
Nadejde bouře,
temnota a velký liják
a mrtví opustí své hroby a znova budou chodit po Zemi.
A nadejdou velké nářky.
Pokračuj.
Každým dnem se to blíží.
O čem to mluvíme?
Kdo jsem? Co se mi stalo?
Zůstaň tady.
Nikomu neotevírej dveře.
ZCELA ZAVŘENO
Shax?
Kde jsi?
Promiňte. Nevíte, kde...
Máš Gabriela schovaného v knihkupectví, že, Crowley?
Promiň, kámo, jen se snažím...
Belzebub se na tebe zlobí.
Belzebub? Zlobí?
Vždyť je pořád jako sluníčko!
Opravdu se zlobí.
Belzebub ví, že ho tam ten anděl skrývá.
-Ne, neví. -Proč si jsi tak jistý?
-Nemůže to vědět. -Proč ne?
Protože tam není! Nebudu hrát tyhle hry.
Nejsem hloupá, Crowley. No tak, chci dovnitř.
Jo, to se nestane. Takže jestli mě omluvíš?
Je tam.
Myslíš? Překvapuje mě, že jsi tu pořádně neslídila.
Víš, že nemůžu přes práh.
Škoda, že tě nemůžu pozvat dál.
Odtamtud se dívej, jak chceš.
Možná zahlédneš archanděla.
Ahoj, zákazníku.
Hele, když neteče teplá voda
a na bojleru svítí dvě žlutá světla, co to znamená?
Jo. To se stává.
Musíš otočit takový černý kohoutek na stříbrné trubce.
-Tak trochu... -To najdu.
Jestli mě nepustíš dovnitř...
To technicky vzato nemůžu.
...Belzebub, Temná rada
a všechny síly Pekla vyhlásí válku.
Komu, mně?
Tvému příteli.
-Kde je, mimochodem? -Inventura. Ve sklepě.
Nemáš tušení, jaké problémy působíš, že?
Ne. Nebo ano. Nebo... Ne.
Jo, něco ti povím, Jime. Nebo Gabrieli, jestli tam někde jsi.
Jestli kvůli tomuhle Azirafal přijde k úhoně, tak...
Ano?
To je jedno. Na to je už příliš pozdě, že?
Vždycky je příliš pozdě.
Překlad titulků: Jan Šauer
Kreativní dohled Lucie Musílková