GAMLE OG USÆDVANLIGE BØGER
BØGER TIL BORGERSKABET
JIMS KAKAO JIMS KRUS
"GIV MIG KAFFE, ELLER LAD MIG DØ"
Du bør ikke kigge på den.
Jeg sagde det. Du laver bedre kaffe, når du er glad. Pigerne bemærker det.
Jeg er lykkelig.
Nu skriver Lindsay igen.
Mit forhold rager ikke dig.
Tydeligvis ikke.
Medmindre det påvirker dit velvære og kvaliteten af dit liv og din kaffe.
Nej, hvor fint.
Nogen har lidt humor. Eller en interessant fetich.
Uanset hvad, så får det én til at smile.
En dobbelt americano med havremælk og hasselnøddesirup.
Det får tydeligvis ikke dig til at smile.
Åbn døren! Det er politiet!
Halløjsa.
Hvad foregår der så her?
Godmorgen, betjent.
Ja. Præcis.
En menneskelig politibetjent.
Det tænkte jeg nok.
Gjorde du virkelig?
Vidunderligt.
Du har ret. Det er jeg.
Storartet. Og...
-Hvad kan jeg gøre for dig? -Hør,
som du måske ved, som menneskelig betjent,
kan jeg overvåge dig uden at vække mistanke.
-Ja, det kan du. -Storartet.
Må jeg gøre det indefra, tak?
For her støjer sådan herude.
-Jeg kan intet høre. -Ja, selvfølgelig.
En kop te, betjent?
Ja?
En menneskelig politibetjent ville typisk takke ja.
Det gør jeg også så.
Man drikker den.
Jeg tror bare, jeg kigger lidt på den.
-Som du vil. -Storartet.
Jeg siger altid:
"Det bedste ved en kop te er at kigge på den."
Det her er latterligt.
Hvorfor tager du ikke toget? Du elsker toge.
Hvem er det her?
Dette er en menneskelig politibetjent
som lige kom forbi for at kigge lidt på en kop te.
Halløjsa.
-Jamen dog, konstabel. -Inspektør.
Du er klædt som en konstabel.
Inspektør Konstabel. Det er mit navn.
Ja, det er klart.
Er det mon dit første besøg på Jorden?
Ja, det er fantastisk, ikke? Bare...
Eller rettere, nej.
Jeg har tydeligvis være her i
to hundrede år.
Men da jeg sagde "ja" før, var det en fejl,
hvilket beviser, at jeg er menneske.
Selvfølgelig.
Måske mente du, det var dit første besøg til London.
Ja, nemlig.
Jeg blev for nylig overført til London
fra en anden... menneskelig bosættelse.
Jaså. Hvilken én?
Lad os tale sammen, engel, privat.
Men jeg skal observere jer.
Bare rolig.
Vi kan altid fortælle dig alt det, vi talte om, bagefter.
Storartet. Tak.
Jeg ved ikke, hvordan I har formået at bevare magten.
Det har vi heller ikke, vel?
Hvor er Gabriel? Hvad laver den engel her?
Jim er på sit soveværelse ovenpå.
Jeg sagde, boghandler har lukket om onsdagen.
Angående Inspektør Konstabel,
blev hun nok sendt for at verificere miraklet på 25 lazari,
som vi kom til at udføre forleden.
Sådan måler I mirakler.
Hvor mange gange, det kunne have genoplivet nogen?
Og jeg er bange for, at englen derude
hurtigt vil forstå,
at jeg løj for Himlen angående miraklet.
Vi skal bare have Nina til at forelske sig i Maggie.
Et fabelagtigt kys, så er den der.
-Jeg har en plan. -Godt. Bilnøgler, tak?
Vil du ikke høre min plan? Eller tage toget?
Bilnøgler, tak.
-Er I færdige? -Ja.
Ingen grund til bekymring.
Hør, du er vel ikke interesseret i
menneskelig forelskelse, vel?
Jeg ved, at for visse politifolk
-er det en hobby. -Jo.
Jo, det er jeg. Særligt...
...Maggie og Nina på den anden side. Ja.
Som vi mennesker på Jorden siger:
"Man ved først,
"om folk er forelskede, hvis man venter et par dage."
Fordi mennesker er underlige, og sådan fungerer det.
Ja, det vidste jeg godt.
Spørg endelig, hvis du har nogen andre spørgsmål
om kærlighed, Inspektør Konstabel.
Jeg driver bare boghandlen her,
mens min ven kører min bil til Edinburgh.
-Undskyld mig. -Hvad? Jeg har lidt travlt.
Ja, det kan jeg se.
Jeg ville bare spørge dig om dit kærlighedsliv.
Forsvind.
Nu skal vi til Edinburgh.
KAPITEL 3: JEG VED, HVOR JEG SKAL HEN
Fra A.Z. Fells fortrolige dagbøger,
volumen 603. Kære dagbog.
I vinteren 1827 var Crowley og jeg tilfældigvis begge i Edinburgh.
Han insisterede på, at jeg besøgte en lokal kirkegård ved midnat.
Han sagde, han var stødt på noget,
som muligvis ville more mig.
En statue af selveste den øverste ærkeengel.
Det er deprimerende nøjagtigt.
Det er bestemt Gabriel.
Det er uhyggeligt.
Tror du, han ved det?
Han kommer nok for at stirre på den,
betaget af sin egen skønhed.
Her er vist nogen.
Den her er min, skiderikker.
Det er et sært tidspunkt at begrave nogen.
Jeg har en spade.
Hvis I stadig er her om ti sekunder, bruger jeg den på jer.
Dig kan jeg lide.
Lad os ikke stoppe dig.
Det her er ikke godt.
Det afhænger af ens synspunkt.
Jeg synes, det er fremragende.
Min side elsker lidt gravrøveri.
-Tillad mig at præsentere mig. Jeg er... -Brite.
...hr. McFell.
Jeg ville bare advare dig om,
at gravrøveri...
Tja, det er forkert.
Han bruger den ikke længere.
Hans familie græder bare over den.
Vil du have en hånd med dit lig?
Jeg ville vise denne unge person, at det var forkert, hvad hun gjorde.
Det er ikke nemt.
Hvis vagterne fanger én, bliver man hængt.
Faren er ikke problemet. Ved du ikke, det er forkert?
Jeg ved blot, at der er en kirurg i Newington,
der betaler kontant for et friskt lig som dette.
Men du behøver ikke gøre det. Du kunne sælge bøger.
Jeg kan ikke læse. Jeg ejer ikke en butik.
Så bliv væver.
Vævning! Strålende idé.
Jeg kan ikke huske, hvor jeg gjorde af min væv.
Landbrug.
Du efterlod din væv på din gård, ikke?
Min ven og jeg sover i den her svinesti.
-Er du okay, lille Morag? -På toppen.
Jeg prøver bare at holde os i live.
Det skader ikke nogen, der er levende.
Stik din moral skråt op, hr. McFell.
Jeg har noget med til dig.
Jeg har allerede spist. Grillet kylling.
Smørkartofler. To portioner marmeladebudding.
Du er en værre løgner, Elspeth MacInnis.
Og en lille engel.
Ja.
Hvad er der i tønden?
Sig du ikke gjorde det.
Jo, det gjorde hun.
Et dejligt, friskt lig.
Bare denne ene gang.
Vi kan få syv-otte pund for et godt ét.
Vi kan leje et værelse i et pensionat. Ikke som det sidste.
Og du vil aldrig gå sulten i seng.
Du ender i Helvede.
Akkurat.
Godt at møde dig, lille Morag.
Der er et stjålet lig i den tønde.
SYLTESILD
Det her er ondt.
Jeg kan lide det onde!
Men er det ondt? Hun mangler penge.
Det er irrelevant. Jeg er god.
Du er desværre ond.
Men folk får et valg.
De kan ikke være virkelig hellige,
medmindre de får muligheden for at være ond.
Hun er ond.
Det fungerer kun, hvis folk får lige kår.
Man kan ikke give en person disse kår og sammenligne dem med de royale.
Nej, det er det gode.
Jo lavere, man begynder,
jo flere muligheder har man.
Elspeth her har alle mulighederne,
fordi hun er så fattig.
-Det er vanvid. -Nej, det er svimlende.
Nu forstår du.
Det er meget bedre.
Hvad gør vi?
Vi spiller klassisk musik, der forbliver klassisk musik.
Engel, hvad laver du?
Ingenting. Vi kommer frygtelig godt overens.
Jeg kan mærke, når du kører Bentleyen under fartgrænsen.
-Du kan vel ikke... -Det kan jeg.
-Så sæt foden ned... -Okay.
Jeg beklager.
Den har vist ikke lyst.
Var det et rejsebolsje?
Nej.
Min bil laver ikke den slags støj. Hvad laver du?
-Intet. -Du har gjort noget ved bilen.
Jeg kan mærke det.
Jeg ved ikke, hvad du mener.
Min bil er ikke gul. Den har aldrig været gul.
Den skal ikke begynde nu.
Skift den tilbage!
-Men det er flot. -Nej! Hvis du ikke skifter den tilbage,
begynder jeg at sælge folk bøger.
Jeg forærer måske nogen bort.
Har du hørt noget nyt om Gabriel?
Nej.
Ingen nyheder om vores forbandede fjende, min herre.
Nej?
-Fortæl mig straks, hvis der er noget. -Selvfølgelig, fyrst Beelzebub.
Tænker du nogensinde på at det ville være rart,
hvis nogen roste dig for dit gode arbejde?
-I Helvede? -Ja.
Jeg er bare glad, når du ikke sender mig til
møggruberne for at irritere dig.
En dag uden for møggruberne er en god dag.
Eller en dag, hvor ingen river min tunge ud for at tale for meget.
En dag, hvor ingen sender én til møggruberne
eller river éns tunge ud for at tale for...
Taler jeg for meget?
Vil du rive min tunge ud igen?
Jeg er ligeglad. Bare vær stille.
Klart.
Er du okay?
Vil du til møggruberne?
Ja, det er tyngdekraften.
Det sker, når objekter tiltrækkes af hinanden.
Her trækkes alt nedad,
fordi Jorden er den største ting i nærheden.
Hvorfor?
Det kan jeg ikke huske.
Det virkede som en god idé, da vi talte om det.
Så ting bliver, hvor man sætter dem,
i stedet for at svæve bort.
De bliver ikke, hvor jeg lægger dem.
De falder.
Bortset fra fluer. De går op.
Godt observeret. Nå.
Planen... Operation Turtelduer.
Jeg vil vente, indtil de begge nærmer sig markisen.
Så, et pludseligt regnskyl,
de bakker væk fra regnen, støder ind i hinanden,
kigger hinanden i øjnene, og...
-Vavoom? -Det er planen.
Ja.
Jeg er rusten med vejr.
Det var med tungt hjerte, at vi ankom til Elspeths destination.
Jeg ville afværge hendes monstrøse plan.
Doktor Dalrymple?
Hr. Dalrymple, FRCSE.
Jeg er kirurg, ikke læge.
Jeg er ked af at meddele dig, at dette ikke er syltet sild.
-Og jeg må desværre insistere... -Hvad vil du?
Helt ærligt, hr. Dalrymple. Det er ikke hjernekirurgi!
Du bør måske vaske hænder.
Det bliver populært om et par år.
Du er morsom, hr...
-Doktor. Jeg er ikke kirurg. -Selvfølgelig. Doktor.
Det ville kræve et mirakel at gøre dette nyligt begravede lig usælgeligt...
Åh, du milde.
Noget lugter... modent.
Er det en vittighed?
Jeg beklager, hr. Dalrymple.
Sikke en skam. Det var en varm aften.
Dette er ubrugeligt.
Det var fint, da jeg... Hvordan blev det...
Den her er halv pris.
Jeg betaler intet for denne... suppe.
Du kan prøve at fiske tænderne ud.
Folk betaler gode penge for et godt gebis.
Få det modbydelige rod ud herfra.
Du gjorde det, ikke sandt?
Bare en uventet velsignelse.
Gider du?
Ja.
Jeg gjorde noget godt.
Elspeth skal ikke komme tilbage med endnu et lig.
Vi bør slå til overfor både efterspørgslen og udbuddet.
Lægen her og jeg ville være taknemmelige,
hvis vi måtte blive her
og tale om dit arbejde.
Over en god whisky, måske.
Læger,
måske kunne I tænke jer en drink, mens vi diskuterer mit arbejde.
Det er forfærdeligt at købe ligene.
Men jeg prøver at undervise i anatomi og basal fysiologi.
Jeg synes lige så lidt om det, som du gør.
Problemet er, at der ikke er nok mordere.
-Undskyld mig? -Mordere bliver hængt.
Dem må vi gerne skære op.
Fremragende idé! Flere mord! Det skåler jeg på.
Hvis du har sådan brug for lig, hvorfor graver du dem så ikke selv op,
i stedet for at få de fattige og desperate til det?
Seriøst?
Du kan umuligt tro, at min tid er godt anvendt ved
at snige mig ind på kirkegårde midt om natten
og risikere at blive skudt eller hængt i stedet for at undervise og redde liv?
Han har en pointe.
I er begge læger.
Hvad er din professionelle mening om dette, doktor?
I min professionelle mening
lader det til at være...
Det lader til at være en...
Hvad synes du?
Det er en fod. Så det er bestemt ikke en fod.
Det er min pointe. Hvis I to ikke kan identificere det,
hvad skal mine elever så tænke?
Jeg fjernede denne svulst fra en syv-årig dreng.
Åh, du milde.
Og er han...
Og det er derfor, vi har brug for en stabil forsyning af lig.
Vi skal skære. Hvis vi ikke kan skære, kan vi intet lære,
og hvis vi ikke kan lære meget mere, hvordan i alverden
skal vi så vinde kampen mod monstrøsiteter som denne?
Jeg prøver bare at redde liv og undervise.
Enten ender jeg med et ridderskab
eller dømt som genopliver og hængt i et reb.
Halløjsa.
Lad mig præsentere mig.
Jeg er kendt som avismand.
Sig mig...
Er dette The Resurrectionst?
Du er sikkert en af de dybdegående journalister.
Det er jeg.
Hvad kan jeg gøre for dig? Og hvad vil du gerne drikke?
Intet til mig.
Jeg ønsker bare sandheden om den mystiske sang,
der spillede sig selv på jeres jukebox.
Det begyndte sidste år.
Giv mig fakta.
-Det var fredag aften... -Fantastisk!
Bare for at etablere, hvad vi kalder "atmosfære"...
Var denne fyr tilfældigvis til stede?
Jeg betjener hundredvis af folk om ugen. Jeg vil ikke kunne huske en...
Ja.
Ham husker jeg.
-Var han alene? -Nej.
Hvem var han sammen med?
Det ved jeg ikke. En anden frimurer.
En frimurer?
Han er selv frimurer, ikke? Han sad sammen med en anden én.
De kommer ofte herind. Der er en loge ved siden af.
Men det var første gang, jeg så én i et fornemt, gråt jakkesæt.
Havde han en høj stilling eller noget?
Det havde han bestemt.
HVEM VAR GENOPLIVERNE?
-Jeg vil ikke have din hjælp. -Men du havde ret.
Gravrøveri lindrer menneskers lidelse.
Det er en god ting.
Så jeg kan hjælpe denne gang.
Jeg stoler ikke på dig. Jeg forstår det ikke,
men du fik det til at ske.
Sig det til de stakler, som ikke ender i Himlen,
fordi deres lig er hakket i stykker.
Det er ikke sådan, det...
Så dejligt er der ikke i Himlen.
Nej, jeg siger dig det.
Ja.
Du sagde, du ville hjælpe, Morag. Ét lig kan redde os.
Jeg skal nok hjælpe, for det gør gode venner.
-Det gør det stadig ikke rigtigt. -Sådan skal det være.
Som jeg sagde, så bakker jeg op om det.
Grav så mange lig op, som I vil.
Efter at have indset min fejl,
satte jeg mig for at hjælpe Elspeth og lille Morag
i deres ædle forsøg på at mindske menneskelig lidelse.
Jeg inspicerede diverse dødbringende sikkerhedsforanstaltninger på kirkegården.
Genialt.
Hvis man snubler over snoren her, så...
...bum.
Så de rige har råd til alt det her gøgl
for at beskytte deres kære fra gravrøvere,
og de fattige er på egen hånd.
Er du okay med det?
-Er du okay dernede? -Vi er der næsten, Morag.
Det er god, frisk jord. Nem at grave.
Morag!
Affyringen af gravpistolen
havde advaret de lokale vagter.
Det er vagterne.
Jeg gik muligvis lidt for langt med hullet.
Jeg redder hende.
Jeg ved, det teknisk set ikke er tilladt,
men det her er min skyld.
Og jeg kan ikke bære, hvis den unge kvinde...
Jeg kan helbrede hende. Nej, det er det rette at gøre.
Det kan ikke diskuteres...
Hvad er du...
For sent.
Vil en af jer hente vognen?
Til hvad?
Jeg tager måske fejl, men jeg tror,
Elspeth tager lille Morag til hr. Dalrymple.
-Men... -Men hvad?
Skal jeg lade hende rådne, mens jeg sulter?
Er det din plan?
Det er bestemt ikke, hvad lille Morag ville ønske.
Nej, selvfølgelig ikke.
Jeg er bare...
Der er anderledes, når det er én, man kender, ikke?
Det er ikke suppe.
Hun ville ikke engang være på kirkegården.
Hun ville bare passe på mig.
LAUDANUM-GIFT
Det har hun også gjort, ikke?
Dejlig og frisk.
-Skal vi sige fem pund? -Fem pund?
Prisen for et friskt lig er syv eller endda otte.
Du kan godt banke på andre døre og se, om de vil give dig mere.
Men jeg giver dig fem pund.
Fem pund.
Værsgo. Blodpenge.
Hvad vil du bruge dem på?
-Gin? -Vin.
Til en skål.
Her er vi.
Hej, Elspeth.
Jeg er ked af det med din ven.
Det sker.
-Folk dør. -Ja, ikke sandt?
Jeg købte en flaske god vin med fortjenesten.
Gin er hurtigere. Vin er mere fornemt.
Nu kan vi skåle for lille Morag.
Vi skåler for hende. Så smutter jeg.
Og I kan bruge pengene til at begrave mig
et sted, hvor ingen vil grave mig op igen.
Hvor tager du hen?
Jeg tilslutter mig lille Morag.
Kan vi skåle for hende nu, tak?
Nej, nej. Hvad gjorde du det for?
Du slår dig selv ihjel.
-Jeg er bygget som en okse. -Jeg har ikke brug for laudanum for at dø.
Ingen dør! Der har været nok død.
Ikke mere død!
Ikke mere død! Døden er...
Det er bare...
Forkert!
-Crowley. -Nej!
Lyder jeg som en ged?
O Skotlands blomst
Hvornår vil vi se
En som dig igen
Kom så, i sving. Engel, sig noget,
så hun forstår, at fattigdom er vidunderligt, og livet er værd at leve.
Livet er intet værd, og monstre som jeg kommer og graver dig op...
Jeg må stoppe dig. Crowley, jeg...
Hvor er du?
Vov ikke at træde på mig!
Jeg ser dig. Og dig, din store...
Jeg er lille, er jeg ikke?
Jeg klarer den.
Fantastisk udsigt.
Der er slet ikke brug for noget af...
Jo, der er!
Der er du!
Du har syndet i stor stil!
At prøve at begå selvmord er...
Jeg mener... Det er ikke okay.
Hvis du vover at gøre det igen,
vil du blive forbandet for evigt.
-Medmindre... -Medmindre?
Medmindre... Hvor meget har du i din pung?
-Mig? -Hvor meget, dr. McFell?
Omtrent 90 guineaer.
Det burde være nok. Giv hende dem.
Fattigdommens dyder...
Hun bliver skudt af en gravpistol
eller hængt, hvis hun ikke dræber sig selv først. Hey!
Giv hende pengene, engel!
Hvad skal jeg gøre med 90 guineaer?
Køb en gård, og vær god.
Og ikke bare foregive at være god.
Vær rigtig god.
Det lover jeg.
Gør du?
Det er godt nok for mig.
Værsgo, afsted med dig.
Laudanum!
Det prøver jeg ikke igen.
-Hvor er du? -Jeg er her.
Det var meget venligt af dig, Crowley.
-Du reddede pigen... -Ikke venligt!
Jeg var høj på laudanum.
Jeg var ikke ansvarlig for mine handlinger.
Du kommer i problemer.
De har helt sikkert bemærket det nedenunder.
Du gjorde lige en meget god gerning.
Hvis Helvede havde bemærket den lille forestilling, ville jeg allerede...
Ville jeg allerede...
Det var sidste gang, jeg så Crowley i lang tid.
Undskyld mig.
Jeg vil nødig være til besvær, men har én af jer
mon en mobiltelefon, jeg kan låne?
Er du fuldstændig vanvittig?
En telefon, tak. Jeg har ikke hele dagen.
Og jeg spurgte pænt.
Jeg er så bange.
Hvad vil du gøre, hvis vi siger nej?
Jeg har ingen taletid.
Som regel er jeg bare på Twitter. Og Grindr.
Det er sødt af dig.
Nu har jeg brug for lidt privatliv.
Hej. Jeg vil bede dig ringe til
telefonen i min boghandel, tak.
Telefon. Den står på mit skrivebord.
Fells boghandel. Vi har nok ikke, hvad du søger,
-og hvis vi havde, solgte vi det ikke. -Jeg har vist en ledetråd.
Husker du statuen af Gabriel
på kirkegården i Edinburgh?
Jeg kigger på den nu.
Godt arbejde.
Synes du virkelig det?
Crowley, kan du huske dr. Dalrymple?
-Ham, der købte... -Lille Morags lig.
Ja, han var en herre. Hvad skete der med ham?
Han forlod Edinburgh i skændsel.
Så dræbte han sig selv. Og de opkaldte en pub efter ham.
Knyt ikke for tætte bånd til mennesker.
Nej, nok ikke.
Du har ikke solgt nogen af bøgerne, vel?
Ikke en eneste.
Godt.
-Ledetråd? -Klart.
Jeg har skaffet vitale oplysninger.
Gabriel har faktisk besøgt
stedet her
-sammen med... -Med?
Det ved jeg ikke. Nogen.
Men han var i hvert fald ikke alene.
Det er noget af en ledetråd, ikke?
Jeg tror, det er ved at ske. Markisens magi.
-Vi ses. -Okay.
Gud velsigne jer.
Og din telefon.
Og Twitter og Grindr, hvad de så end er.
Min telefon.
Kunne du bedre lide den før?
Nej, uanset hvad du gjorde, så tak.
Okay, regn. Jeg kan godt lave regn.
Jeg ville bare sige,
at jeg ikke ved, hvad der skete forleden.
Kan vi tale sammen?
Vi har ingenting at tale om.
Det tror jeg, vi har.
Du er fortørnet og mener, det er min skyld.
Jeg ved ikke, hvad der foregår med dig, men jeg låste os ikke inde forleden.
Dejlige regnfulde regndråber.
-Jeg ved ikke, hvorfor du er vred. -Jeg er ikke vred. Det er bare...
Det handler ikke om dig.
Lindsay tror, jeg har en affære, fordi jeg ikke skrev.
-Det var uoverskueligt. -Det er ikke rimeligt.
Jeg ville aldrig... Det var strømmen, der gik.
Gå nu ind under markisen.
Rigtig hård regn.
Vi har ikke... Det, din partner sagde.
Det ved jeg godt.
Jeg skylder dig en undskyldning. Nej, det var bare...
Jeg ville aldrig...
Jeg er ikke den slags person.
Det ved jeg. Og jeg er ikke din type.
Hvis du bare vidste...
Ja, det virker.
Pokkers også!
Det kunne være gået bedre.
Kyssede de?
Det er rimeligt at sige, Jim,
at kysseri ikke var resultatet af netop dette uvejr.
Der vil komme et uvejr,
mørkt og stormfuldt,
og de døde vil forlade deres grave og atter betræde Jorden.
Og der vil lyde klagesang.
Fortsæt.
Hver dag nærmer den sig.
Hvad snakker vi om her?
Hvem er jeg? Hvad er der sket?
Bliv her.
Åbn ikke døren for nogen.
MEGET LUKKET
Shax.
Hvor er du?
Undskyld mig. Ved du, hvor...
Du skjuler Gabriel i boghandlen, ikke sandt, Crowley?
Undskyld, makker, jeg prøver bare at...
Beelzebub er ikke tilfreds med dig.
Beelzebub? Ikke glad?
Hun er ellers altid sådan en solstråle!
Hun er seriøst ikke glad.
Beelzebub ved, at englen skjuler ham derinde.
-Nej, hun gør ej. -Hvad gør dig så sikker?
-For det kan hun umuligt vide. -Hvorfor?
Fordi det ikke passer! Jeg leger ikke disse lege.
Jeg er ikke dum, Crowley. Luk mig nu ind.
Det sker ikke. Så hav mig undskyldt.
Han er derinde.
Jeg er overrasket over, at du ikke har ransaget stedet før.
Du ved, jeg ikke kan krydse dørtærsklen.
Synd, jeg ikke kan invitere dig.
Du må gerne kigge derfra.
Måske får du øje på en ærkeengel.
Hej, kunde.
Hør, når vandet ikke vil blive varmt,
og der er to gule lys på fyret, hvad så?
Ja, det sker. Der er en lille
sort hane og en sølvring, du skal dreje på.
-En slags... -Jeg finder den.
Hvis du holder mig ude...
Det er jeg nødt til.
...vil Beelzebub og Mørkets Råd
og alle Helvedes kræfter erklære krig.
Hvad, mod mig?
Mod din ven.
-Hvor er han i øvrigt? -Han gør status. I kælderen.
Du aner ikke, hvilke problemer, du forårsager, gør du?
Nej. Eller jo. Eller... Nej.
Lad mig sige dig noget, Jim. Eller Gabriel, hvis du er derinde.
Hvis Aziraphale kommer til skade på grund af dette, så...
Ja?
Det er ligegyldigt. Det er for sent nu, ikke?
Det er altid for sent.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor: Lotte Udsen