Požaduji nějaké démony.
-Jo? -Mám povolení od lorda Belzebuba.
Můžu na Londýn zahájit démonickou invazi.
Démony?
Chci jen tvé nejhorší.
Ty nejhorší z nejhorších. Chci zabijáky.
Jasně. Kolik?
Deset tisíc démonů.
Pardon, přišlo mi, že jsi řekla deset tisíc.
SCHŮZE OBCHODNÍKŮ A PRODAVAČŮ WHICKBERSKÉ ULICE (MĚSÍČNÍ)
-Opravdu to chceš udělat? -Vskutku ano.
Můžu se dívat?
To je velmi vhodné.
Potřebuju, abyste večer tohle přinesl.
Je to velmi důležité.
Potřebuji muzikanty na dnešní schůzi obchodníků a prodavačů
Whickberské ulice.
Věřím, že vás tam s vaším cembalem uvidíme.
Ne, díky.
Budou tam sendviče.
Před deseti lety jsem na jedné schůzi byl.
Pořád klevetili o vánočních světýlkách
a přijali usnesení odsuzující nesprávné užití
apostrofů na nápisech na oknech.
Nic mě tam dnes večer nedostane.
Aha.
Tak dobře...
Nedáváte mi na výběr.
V zadní části mého knihkupectví
mám Ročenku Pána času z roku 1965.
V roce 1965 nevydali Ročenku Pána času.
První měla na obálce rok 1966 a vydali ji...
V září 1965.
Ročenka z roku 1965 vskutku nikdy nešla do tisku kvůli problémům v BBC.
Mám jediný známý zkušební výtisk.
Mohu se na ni podívat?
Když přijdete na schůzi, třeba s kvartetem hudebníků,
dám vám ji.
-Udělal jsi to, co myslím? -Nemluvme o tom.
Ty jsi mu dal knihu.
Musel jsem.
Maggie a Nina na mě spoléhají.
Jen to ještě neví.
Tisíc krvežíznivých démonů.
Jsme v Pekle.
Mám povolení od lorda Belzebuba.
Klidně měj povolení od samotného Satana, zlato.
Já je nemám. Nemůžu je poslat.
Zvládnu zhoubný a plíživý pocit neklidu.
K čemu by mi byl plíž...
Pět set. Musíš mít pět set pěšáků.
Na co je chceš?
Útok na knihkupectví.
Nikomu to neříkej, ale možná budeme bojovat s anděly.
Dám ti jich 100.
-Co... -Teď už jen 70.
Beru je.
Zdravím. Co pro vás mohu udělat, pánové?
Jde o dnešní schůzi obchodníků.
Dnes tam za žádnou cenu nemohu přijít.
Máme výročí svatby
a beru svou milovanou choť na večeři.
Mám první vydání
Experta u karetního stolu od S. W. Erdnaseho.
Vy máte první vydání?
Patřila samotnému Erdnaseovi.
Podepsal ji svým vlastním jménem.
A komentoval ji.
-Za kolik? -Není na prodej.
Nicméně,
kdybyste dnes večer přišel na schůzi,
byl bych ochoten vám ji půjčit.
Choti řeknu, že se něco stalo.
Choť vezměte s sebou.
Slibuji, že to bude nezapomenutelná noc.
Zdravím, paní Chengová.
Dnes večer je schůze...
Obchodníci z ulice?
S panem Chengem tam budeme. V kolik?
O půl sedmé.
Uvidíme se tam! Přeji hezký den!
Zdravím.
Teď mě poslouchejte, ó legie pekelné.
Naše mise...
Promiňte?
Co je?
Legie by měla tak 6 000 démonů.
Ano, já vím.
Dnes zahájíme útok.
Bezprecedentní ve své drzosti, jedinečný ve své...
Ano, co je?
Technicky jsme jen 1/75 legie.
Já vím. Ale co nám chybí v počtech,
vynahradíme zuřivostí a...
-Strašidelností? -Ne.
Ztratila jsem nit.
Zuřivostí a nebezpečností.
Protože my jsme démoni a oni jen pouzí lidé.
Takže nebudeme bojovat proti andělům?
Protože on říkal, že půjdeme proti andělům.
Kdo to říkal?
Furfur. Je to pravda?
Jdeme na Zemi,
do Londýna,
zaútočit na knihkupectví.
Pane Padlý, mluvím plynně anglicky.
Už tu žiju 15 let.
No...
Dvě vteřinky.
Jestli jde o schůzi obchodníků z ulice,
můžu tam být jen do sedmi, pak tu začíná být rušno.
Ano, v půl sedmé. Uvidíme se tam.
Takže zaručujete, že tam nebudou andělé?
Protože někteří andělé jsou pěkné nebezpečný parchanti.
Mohli by nás permanentně odhmotnit.
Mohu ti zaručit,
sluníčko,
že jestli mě ještě jednou přerušíš,
budeš toho litovat navěky.
Chápeš?
Umíš mluvit všemi jazyky na světě.
-To my oba. -Ano.
Co měla být ta francouzština?
Učil jsem se to těžko.
V roce 1760 jsem chodil na noční lekce Monsieura Rossignola.
Nemáš tetu. Ona nemá zahradníka. On nemá pero.
Ale rozuměl jsi mi.
Jen proto, že už 250 let meleš
o plume tvé imaginární tante.
Bravo.
-Co? -Jen se kochám představením.
Dnes večer o půl sedmé je v mém knihkupectví schůze ulice.
Naprosto obyčejná pozvánka bez postranních úmyslů.
Bude se mluvit o vánočních světlech? Mám k tomu co říct.
-Ano. -Budu tam.
Nikdy nepořádal schůzi. Vůbec nikdy.
-Proč teď? -Je nevyzpytatelný.
Objevil své občanské povinnosti.
Už jste spolu dlouho?
-Kdo? -Vy a váš partner.
Ne, on není můj... Tak to není.
Odsud to tak rozhodně vypadá.
-Takže jste se dali dohromady nedávno. -Ne...
Máte manžela? Přítele? Je ten knihkupec jen bokovka?
Má moc čisté srdce na to, aby byl něčí bokovka.
-Je to jen jeden můj známý anděl. -Když to říkáte.
Ale milostné životy druhých
se vždy zdají přímočařejší než naše vlastní.
Vyrážíme za soumraku.
Těm, kteří nemohou splynout, poskytneme masky.
Použijeme velký výtah...
Co? Co je?
Velký výtah je mimo provoz.
Budeme muset jeden po druhém použít malý výtah.
Nebo jít po schodech.
Půjdeme po schodech.
KAPITOLA 5: PLES
DOBRÁ ZNAMENÍ
Dáš si sklenku?
Jsem v práci.
A musím se připravit na schůzi.
Proč nepočkáš uvnitř?
-Rád čekáš uvnitř. -To si nemyslím.
Ve tvém knihkupectví se schovává archanděl s amnézií.
Včera v noci jsem se bál, že se probudí.
Co když si vzpomene, kým je? Co když to jen předstírá?
Mohl by mě udeřit. A když tě udeří Gabriel, tak jsi...
-Udeřený? Uhozený? -Věřím, že udeřen.
Chováš se hloupě.
Je to naprosto bezpečné. Už není ty víš kým.
Teda je, ale...
nezkusil sis ním prostě mluvit?
To asi udělám.
DNEŠNÍ MENU
KLÍČ JE U KONVICE. NESNAŽ SE SE MNOU SPOJIT.
JESTLI MĚ BUDEŠ POTŘEBOVAT, BUDU U SESTRY.
TA SE STARÁ I O NĚKOHO JINÉHO NEŽ JEN O SEBE
Kurva!
Budiž světlo.
Ahoj, Gabrieli.
Pěkné.
-Ale já jsem... -Jo. Ne.
Já vím. Teď jsi Jim.
Máš všechno tak, jak to chceš?
Ano. Pan Padlý je na mě velmi hodný.
Že ano? Opravdu překvapivé
vzhledem k tomu, že když jste se viděli naposledy,
pokusil ses ho zničit.
Na to si nevzpomínám.
Opravdu ne, Jime?
No, pan Padlý si na to taky nevzpomíná.
On u toho nebyl.
-On u toho nebyl? -To je na dlouho.
Ale... já u toho byl.
A velmi jasně si pamatuji
tvůj výraz ve tváři, archanděli Gabrieli,
když jsi mému jedinému příteli řekl,
ať zmlkne a zhebne!
A nelíbilo se mi to.
Nemyslím, že jsem to byl já.
Ale moc mě to mrzí.
A doufám, že teď nepůsobím moc velké potíže.
Tak to mám pro tebe další špatnou zprávu, Jimmy.
Riskuje kvůli tobě veškerou svou existenci.
Panečku. To mě opravdu mrzí.
-Mohu něco udělat? -Jo.
Jo,
skoč z tamhletoho okna.
Dobře.
Zastav!
Slez dolů.
Jestli opravdu nejsi on,
tak kdo jsi?
Nevím. Já... Přijdu si
jako prázdný dům.
-Dům? -Dům, kde někdo velmi dlouho bydlel,
ale teď jsou pryč.
Ale ten dům pozná, kde co bylo.
Jako když jsem si vzpomněl, jak to všechno začalo.
Když jsi poprvé přišel, říkal jsi, že tu jsi proto,
že ti chtějí udělat něco hrozného.
Pamatoval sis to tehdy, vzpomeň si na to teď.
Vzpomínání bolí.
Má hlava na to není stavěná.
Já vím. Ale i tak to zkus!
Není... Nemám svou paměť.
Tak kde tvá paměť je?
V krabičce od sirek.
Ne, nejdřív jsem ji vyndal.
-Ty jsi ji vyndal z krabičky od sirek? -Ano.
Vyndal jsem ji a dal ji do té krabice, kterou jsem sem přinesl,
-a je... -Ano?
...všude.
Co si ještě pamatuješ?
Jestli se to stane znova, bude to vypadat
-jako institucionální problém. -Co?
Nevím. Já jen...
Já vím.
Dívám se, kde není nábytek.
Dáš si horkou čokoládu?
BAR RESURRECTIONIST BEZPEČNOSTNÍ ZÁPALKY
Co jste se o tom zázraku dověděla?
Jsem v procesu ověřování.
Ale to, že se dva zamilovali, je samozřejmě poznat až po pár dnech čekání.
Protože lidé jsou divní a tak to funguje.
To jsem věděla. Něco o Gabrielovi?
Jasně. No...
Rozhodně není v tom obchodě. Počítá se to jako vodítko?
-Je tam jen Azirafal. -Ten zrádce.
Ano. Vypadal velmi...
zrádně.
A jeho nevrlý přítel pan Crowley.
-Ten démon. -To asi vysvětluje jeho nevrlost.
A samozřejmě jeho asistent?
Ale nemyslím, že jsem ho viděla.
Jeho asistent?
-On asistenta nemá. -Ne.
Pardon. Nevím, proč jsem to řekla.
Nebo má?
Nepotkali jsme...
Někoho jako by...
-Knihy? -Ne.
To je Azirafal. On má rád knihy.
Ano. Jistě.
-Ano? -Nevím, jestli to pomůže,
ale v jednu chvíli se pan Padlý a pan, tedy...
zrádce a démon
sešli v tajnosti ohledně toho, co budou dělat dál.
A?
-Co? -Co říkali?
Neposlouchala jsem.
Říkali, že je to soukromé.
Díky.
-Jsi moc hodný. -Neděkuj mi.
A nejsem.
Stejně by ti to nikdo nevěřil.
-Co to děláš? -Dělám místo
pro všechno, co se má stát.
Něco chystáš, cítím to.
-Co máš v plánu? -Počkej a uvidíš.
Počkej a uvidíš? Tušíš vůbec, jak je to otravné?
Ano. A jestli tu chceš postávat a hudrovat,
mohl bys jít zkontrolovat Ninu nebo Maggie
a ujistit se, že přijdou.
Nevím, proč jste mě zval, pane Padlý.
Jste obchodnice z Whickberské ulice, paní Sandwichová,
-a jste pilířem komunity. -Možná to tak je.
Ale je špička po práci
a je třeba obstarat pár štamgastů.
Vaše mladé dámy už jistě ví, co dělat.
Když to řeknete takhle.
Nikdy jsem se nezeptal. Co vlastně... dělají?
Stojí na svých vlastních nohou.
Tak, jak to řekla vláda.
Mám vám prý říct, že schůze obchodníků z ulice začíná.
-Na schůze vždy chodím. Budu tam. -Není problém.
Kde jsou ty židle, které jsem tu kvůli schůzi nechal?
-Neměly smysl. -Neměly smysl?
Museli bychom je dát stranou, až se začne tancovat.
Radši je necháme na později.
Tancovat?
„Dejte mi kávu, nebo smrt.“ Srandovní jméno pro kavárnu.
Zbytek byl už zabraný. Co chcete?
-Připomenout... -Schůzi.
-Nejdu tam. -Musíte.
Ne, nemusím.
Napsala mi má... partnerka Lindsay.
Teď už je má bývalá partnerka.
Ani mě nehne mluvit o pitomých vánočních světlech.
Tak půjdu domů, zpiju se pod obraz a budu brečet v prázdném bytě.
-To nedělejte. -Proč ne?
Nemusí to být bezpečné. Něco se děje.
Něco je špatně.
No, teď je špatně většina věcí.
Ale zrovna teď je to ve vlnách.
Jako kocovina.
-Odcházím. -Tam budete ve větším bezpečí.
Můj přítel nedovolí, aby se vám něco stalo.
Pro jednou v životě někomu věřte.
-Jste divný. -Běžte!
Já se zblázním.
To je Nina, dodavatelka kávy pro všechny naše potřeby.
Těší mě.
Bonsoir. Je to, jak se říká, dobrá noc na tanec, ne?
Co se to děje, Justine?
Dobrá paní prodavačko kávy, dnes večer je schůze
Asociace obchodníků a prodavačů z Whickberské ulice.
Všichni si dopřáváme pohostinnost pana Padlého.
Dala byste si jednu z těchto malých večeří? Jsou zdarma.
Nino! Ach, já...
Jsem moc rád, že jste přišla.
Brzy začne tanec.
Vím, že jsem naštvaná. Proč se necítím naštvaná?
Dnes večer se nikdo netváří kysele.
Jen chci, abyste se vy mladí bavili.
Tanec?
Bez tance by to nebyla schůze Asociace obchodníků.
Nevím, co se děje. Váš přítel říkal, že jsem v nebezpečí. Teď jsem tady
a všichni se chováte... A já přicházím o rozum.
No, jste tady.
To je to hlavní.
Rozhodně tu jste v bezpečí.
Přeji hezkou dobu večerní, paní Nino. Doufám, že si jednou skočíme,
než dnešní schůze Asociace obchodníků skončí.
Já chtěla jen mluvit o vánočních světlech.
Kdo jste?
Kdo vás poslal?
Jste démoni.
Služebně nejmladší, nejmizernější démoni. V podstatě jen zatracení.
Co tady děláte?
Co tu všichni děláte?
Nemůžete se jen tak ukázat a působit potíže. Máme pravidla.
-Dej nám toho anděla. -Chceme Gabriela!
Jste tu neprávem!
Jaká je přesně vaše profese?
Jsem švadlena.
Vskutku šlechetné řemeslo.
Ne, nejsem švadlena. Jsem švadlena.
Čert to vem.
Švadlena.
Zkrátka jste švadlena.
Ne, nejsem pitomá švadlena.
Jsem zatracená švadlena!
Proč nemohu říct slovo „švadlena“?
Možná, kdybyste svou profesi popsala.
Přesně tak. Díky.
Když má pán touhu
po něžné pozornosti manželky,
možná se vydá do mého zařízení
a tam si vybere z pohledných dam,
všech schopných a svolných mu zašít tričko nebo zaštupovat ponožky.
Nebo dokonce přišít knoflík.
Ale to je za příplatek.
A nedělají to všechna děvčata.
Švadlena.
-Co to děláš? -Říkal jsem ti to.
Jane Austenová. Máme bál.
-Musíme si promluvit. Je to důležité. -Pořádám obchodní jednání.
Hnedle budu u tebe. Dej si vol-au-vent.
Tohle je nové.
Tohle je naprosto na hlavu.
Proč všichni mluví, jako bychom unikli z Pýchy a předsudku?
Snažíme se přijmout atmosféru.
Atmosféru čeho?
Tohle má být měsíční schůze Asociace.
Ano.
Když to řeknete takhle...
Tancujeme?
Ano.
Učila jste se někdy kroky tohoto tance?
Prostě to tak děláme, ne?
Ne. Neděláme.
Tohle je šílené.
Je to jejich vina.
Oni to dělají.
Jsem asistent prodavače knih. Ale tohle nejsou knihy.
Jsou to malé kousky jídla. Neprodávám je.
Rozdávám je.
Tak to si rozhodně musíme dopřát.
Prosím, počkejte chvíli. Brzy budeme chtít další.
Výjimečně naše malá vesnice přivítá
někoho tak přátelského,
něžného a jestli mi dovolíte, pane,
tak hezky udělaného a oblečeného.
Tohle? Hezké, že?
Snažím se přijít na všechno, co to dokáže.
-Včera v posteli jsem objevil něco nového. -Pane!
Mám vám to ukázat?
-Dobře. -Musím přiznat,
že nás podivně zajímáte.
Tady. Dívejte.
Zařídit déšť je jedna věc, ale bál s...
Něco je špatně. Něco je opravdu špatně.
Možná bys mi to mohl říct při tanci.
My netancujeme.
Dveře se otevírají.
Země.
Jak sladké.
Pořádají párty.
-Co budeme dělat? -Nejsem si jistá.
Neměla jsem moc dobrý den.
Má partnerka Lindsay mě opustila.
-Je to má vina? -Co?
Ne. Vlastně ne.
Ta noc byla poslední kapka.
Už se to blížilo dlouho.
Nemyslím, že mě Lindsay měla moc ráda.
No, vím, že to se mnou je těžké.
Já...
Chci říct...
Já se těžkého nebojím.
Peklo vyslalo démony.
Potloukají se venku. Chtějí Gabriela.
Tady jsme naprosto v bezpečí.
Technicky je tohle knihkupectví stále vedené jako ambasáda.
Myslím, že musíš tuhle šarádu zastavit
a musíme vymyslet, co budeme dělat.
Já jim Jima nedám.
Lidé přijdou k úhoně, anděli.
Myslím, že přeceňuješ, jak velké potíže doopravdy máme.
No.
Panečku.
„Vydejte nám andělu“?
Jo, hláskování jim moc nejde. Chtěli napsat...
Vydejte nám anděla.
Vyšlete Gabriela ven a nikdo nebude moc těžce zraněn.
To nepřichází v úvahu.
Připomínám vám, že tohle knihkupectví je stále
nezávislá ambasáda,
protože to bývala základna Nebe. A tak...
Jsi psanec, Azirafale.
Nemáš žádnou ochranu.
Mám na své straně legii démonů.
Ale nemám v úmyslu ti ublížit.
Jen těm lidem, kteří jsou s tebou.
Máš 60 sekund na to, abys nám vydal archanděla Gabriela,
než začnu zabíjet lidi.
Omluvte mě.
50 sekund.
Co ty na to?
Tohle je všechno kvůli mně, že?
Ti lidé chtějí mě, že?
Přišel jsi ke mně.
Řekl jsem, že tě ochráním.
A to udělám.
Nemusíte. Jdu ven.
Tady jsem.
Ten, koho chcete.
Myslím.
Jsem to já.
Nevím, co děláš, ale stojíš mi v cestě.
Hned toho anděla vydejte. Nebo to všichni v tom knihkupectví schytají.
Myslím to vážně!
Ahoj.
Poslouchejte,
zdá se, že já jsem ten archanděl Gabriel.
Ale také jsem Jim, to je zkráceně James. Ale také Gabriel.
Zmlkneš?
Okamžitě se vrať dovnitř
a řekni tomu pitomci Azirafalovi
a arcizrádci Crowleymu,
že pokud hned nevydají archanděla Gabriela, budou napadrť.
N-A-P-A-T-R-Ť.
Napadrť! Hned...
Co se stalo?
Řekli mi, ať se vrátím a řeknu vám, ať vydáte anděla.
No jasně.
Vykonali jsme zázrak, aby nikdo nevěděl, že je to on.
Teď nikdo neví, že je to on. To se nám povedlo.
Promiňte, pane Padlý.
Co je to za lidi? Co se děje?
20 sekund, anděli.
Pak začneme ubližovat lidem.
Uděláme z nich fašírku.
Nesmíte přímo ublížit lidem.
-To víš, Shax. -Možná ne.
Ale můžeme jim ublížit nepřímo.
Rozhodně jim můžeme ublížit při boji s anděli.
Byly by to civilní ztráty.
Je tento útok oficiálně schválen
a v souladu s pravidly boje?
Je, nebo není? Dostala jsi oficiální svolení zahájit tento útok?
Nejsem hloupá.
Mám svolení.
Standardní pravidla boje. Klauzule 112, pododstavec 3.
„Civilisté musí dostat dostatek času, aby vyklidili prostor.“
Azirafal si může stěžovat
temné radě pekelných knížectví,
ale budeš muset počkat, než odpoví. To můžou být třeba týdny.
Mohli byste mít velké potíže.
Tak odsud odveďte ty své lidi.
Jistě.
Vymyslel jsem si to a jsou tak hloupí, že to neověří.
Odvedu ty lidi a pak se vrátím. Nenechám tě tu osamotě.
-Já vím. Ale mám návrh... -Já to zvládnu.
Všechny vás odsud odvedu. Když uděláte přesně to, co vám řeknu,
-nikdo nebude zraněn. -Nevím, co se děje,
ale vyřídím to.
-Promiňte. -Možná to bude drsné.
Madam.
Nevím, proč si myslíte, že je vhodné narušovat tuto schůzi
Asociace obchodníků Whickberské ulice.
Tanec.
Není to schůze. Tancovali jste.
Nemáte právo tyto lidi obtěžovat.
Dobře. Volám záchrannou službu.
Crowley, kde je hranice tohoto místa?
Rám dveří, nesmíš ho překročit.
To nesmíš!
Právě jsem to udělala. Civilní ztráta.
Hned ty ostatní odveďte. Nebo si je vezmeme jednoho po druhém.
Dobře.
Pořád tomu nerozumím. Co se děje?
Je to trochu komplikované.
Asi by bylo nejlepší, kdybyste na to zapomněla.
A udělala cokoliv vám pan Crowley navrhne.
Snažíte se mě zhypnotizovat? To se tady děje?
-O něco se snažíte. -Zachraňuju vám životy.
Jasně. Všichni do řady. Po dvou.
Paní Sandwichová se mnou dopředu. Nino, Maggie, budete vzadu.
-Pohyb. -Já ho neopustím,
aby jim čelil sám.
Až řeknu jděte, tak půjdete.
Nenavazujte s nimi oční kontakt. Pojďte za mnou. Jdeš, Nino?
Ne.
Zůstanete a chrabře zemřete? To se máte.
Tak jo. Záchrana životů. Máte v klobouku jehlici?
-Mám mnohem víc. -To určitě ano.
Jdeme.
-Šťastné výročí, lásko. -Šťastné výročí.
Přinesla jsem ti poštu.
-Proč? -Hromadí se přede dveřmi.
Zatím si to nech. Teď není dobrá doba.
Držte hlavu dole. Nedívejte se.
-Unesli ho. -Je v pořádku?
To je nepravděpodobné. Všichni se bezpečně dostaňme pryč a uvidíme.
Jen pokračujte.
Dobře. Formálně prohlašuji tuhle schůzi
whickberských obchodníků a čehosi za ukončenou.
Teď byste se měli co nejrychleji vrátit do svých obchodů
a zapomenout toho co nejvíc.
No tak.
Jsi hodný kluk.
Vlastně nejsem... Ani jedno.
Ale díky.
-Proč jste neodešla? -Řekněte mi, co se děje.
-Jste v nebezpečí. -Nic nedává smysl.
Jste v nebezpečí. Nenecháme vás osamotě.
Nejsme v nebezpečí. Crowley se za chvíli vrátí. Bude mít plán.
Postavte se sám za sebe. Vymyslete svůj plán.
Já ho mám. Ale zachraňovat mě mu dělá radost.
Strážníku, musím nahlásit zločin.
Asi nejsem ta pravá...
-Jsi policejní důstojnice? -Ano, očividně...
Jako důstojnice můžeš zatýkat, když je spáchán zločin.
-No, ano, ale... -Dobře. Tak mě zatkni.
-Co? -Jak jsem řekl,
spoutej mě, půjdu v klidu.
Tohle je obtížné. Já opravdu nejsem Inspektorka Konstáblová,
lidská policejní důstojnice.
Já vím, že jsi anděl. Proto se vzdávám.
Jsem démon a vím o zločinu proti Nebi.
Požaduju, abys mě zatkla. Nemáme čas.
Ale jak mám...
Řekneš, že mě zatýkáš. Cokoliv řekneš, bla, bla...
-Bla, bla... -Skvělá práce. Zatkla jsi mě.
-Opravdu? -Jo. Řekla jsi: „Bla, bla.“
Tak je to v pořádku, strážníku. Půjdu v klidu.
Kam?
Do Nebe.
Tak jo.
Dveře se otevírají.
Neoklamete mě, že ne?
Ty zatýkáš mě. Proč bych se snažil tě oklamat?
Zavřete dveře.
Dveře se zavírají.
Jedeme nahoru.
Překlad titulků: Jan Šauer
Kreativní dohled Lucie Musílková