‫ג׳ים, אני אצטרך שמונה נרות שמופעלים ע"י סוללות.‬
‫הם במגירת השולחן שלי.‬
‫אולי פשוט תענה על שאלה פשוטה?‬
‫אם אשמע כזו, אענה. מכאן, ג׳ים.‬
‫מה קורה? למה הכול מוזר כל כך?‬
‫כל זה התחיל בשבוע שעבר, כשהייתה הפסקת חשמל, נכון?‬
‫שלוש שאלות. אף אחת לא פשוטה. בתשובה לשאלתך האחרונה, לא,‬
‫כל זה התחיל לפני זמן רב מאוד.‬
‫אבל גם, כן.‬
‫אז למה כולנו רקדנו?‬
‫חשבתי שאולי זה יגרום לך להבין שמגי אוהבת אותך.‬
‫ואז תתאהבי בה.‬
‫הכול נראה כל כך פשוט אצל ג׳יין אוסטן.‬
‫- ג׳יין אוסטן?ֿ - כן.‬
‫המוח שמאחורי שוד היהלומים בקלרקנוול משנת 1810?‬
‫אתה תיתן לנו להיכנס, גם אם זה לא ימצא חן בעיניך.‬
‫לא. אתם לא רצויים פה.‬
‫גן עדן. הדלת נפתחת.‬
‫טוב. איפה אתם מאחסנים את הרשומות שלכם?‬
‫רשומות?‬
‫את כתבנית. מהמחלקה ה-37. רשומות. איפה?‬
‫- במשרד שלי, אבל... - תובילי!‬
‫אבל... לא! אני לא יכולה!‬
‫אתה שד. אני לא יכולה פשוט...‬
‫אתה יודע כמה זה יסבך אותי?‬
‫זה בסדר. את שוכחת מהדבורים.‬
‫- דבורים? - מלאכים אוהבים אותן.‬
‫הן מגינות על הכוורות שלהן אם מנסים להיכנס לתוכן.‬
‫אחרי שכבר נכנסים...‬
‫יש אפשרות קלושה ששד לא מורשה‬
‫משוטט לו בגן עדן ללא ליווי?‬
‫דבורים.‬
‫רגע. אבל אתה לא נראה כמו דבורה.‬
‫אתה נראה כמו צרעת רצחנית‬
‫- או נחש או... - דבורים.‬
‫כן. המשרד שלך. אני מאחורייך.‬
‫טוב.‬
‫רוץ. רוץ. תתחבא.‬
‫אתם מגוחכים.‬
‫אנחנו לגיונות המקוללים. אנחנו בלתי מנוצחים.‬
‫ייתכן, אבל אתם עדיין תקועים שם בחוץ,‬
‫ואנחנו בפנים. אתם לא מפחידים אותי.‬
‫היו לי אחים. הפרצופים שאתם עושים לא מפחידים אותי.‬
‫- תעזבי אותם, מגי. - לא. אני לא מפחדת מהם‬
‫במשך כל חיי פחדתי מדברים.‬
‫- סיימתי לפחד. - בבקשה, מגי.‬
‫כן. בבקשה, מגי.‬
‫אל תביכי את עצמך מול האישה שאת מאוהבת בה בכזו פתטיות.‬
‫היא לא מביכה את עצמה. היא הבן אדם הכי אמיץ שאני מכירה.‬
‫שתי פחדניות.‬
‫אתן משדרות אומץ כי אתן שם בפנים‬
‫- ואנחנו כאן בחוץ. - תניחי לנו.‬
‫תניחי לחנות. תניחי לאדון פל.‬
‫את חסרת חשיבות, מגי.‬
‫תסתכלי על עצמך. את מנהלת חנות שאף אחד לא מבקר בה.‬
‫לא מסוגלת לשלם שכר דירה. משעממת.‬
‫לא אוהבים אותך, אי אפשר לאהוב.‬
‫את כלומניקית.‬
‫את תחיי ככלומניקית, וכך גם תמותי.‬
‫אלוהים. אתם כאלה פתטיים.‬
‫את רוצה להיכנס הנה ולהגיד לי את זה בפרצוף?‬
‫בואו, מהר. קדימה!‬
‫מגי? מה קרה עכשיו?‬
‫יכול להיות שאמרתי להם שהם יכולים להיכנס.‬
‫בואו... בואו הנה מהר.‬
‫בבקשה. זה לטובתכן.‬
‫אני מוכן ומזומן לנקוט בפעולה התקפית‬
‫אם יהיה צורך. אל תתקרבו.‬
‫שלום.‬
‫יש שם מישהו?‬
‫חשוב לי ליידע אתכם, אם תלכו עכשיו,‬
‫איש לא ייפגע.‬
‫אתה תיפגע.‬
‫פרק 6: בכל יום‬
‫בשורות טובות‬
‫- משרד יפה. - קצת בודד פה.‬
‫לכן שמחתי כל כך כשאמרו שמחכה לי עבודה בכדוה"א.‬
‫לא יוצא לך לראות כאן אנשים?‬
‫אחת לכמה מאות שנים, מישהו מגיע ומבקש ממני משהו.‬
‫אתה לא באמת עצור, נכון?‬
‫לא ממש, לא.‬
‫- אני עוזרת לך, נכון? - כן.‬
‫אני כל כך אסתבך בגלל זה.‬
‫את חושבת?‬
‫טוב, אז בואי נדאג שזה ישתלם.‬
‫איזה מידע יש לך על גבריאל?‬
‫תשובה: בעניין גבריאל‬
‫הכול חסוי. אסור לי להראות לך.‬
‫לא אוכל לפתוח את זה גם אם ארצה.‬
‫אין לי סיווג.‬
‫צריך להיות בדרגת כס, ריבונות או מעל.‬
‫- איך עשית את זה? - לא תמיד הייתי שד.‬
‫והם אף פעם לא משנים סיסמאות.‬
‫קדימה, חבורה של מטומטמים. תתפסו אותם!‬
‫הם לא ייכנסו למעגל לנצח.‬
‫- אפילו שדים לא כאלה מטומטמים. - אז מה התוכנית?‬
‫זו הייתה התוכנית. אין עוד אחת.‬
‫מכאן. מהר.‬
‫למה הם מתפוצצים כל הזמן?‬
‫זה קצת מסובך. המעגל הזה הוא שער.‬
‫אם נכנסים לתוכו בלי הכנה מראש,‬
‫הוא יכול לפרק אותך לגורמים.‬
‫הדברים שאתה אומר נשמעים לך הגיוניים?‬
‫הישארו במקומכם!‬
‫וכך...‬
‫זה נגמר.‬
‫הכול נגמר.‬
‫הזמן והעולם‬
‫נגמרים.‬
‫והנצח מתחיל.‬
‫לעולמי עד.‬
‫אמן.‬
‫- אמן. - אמן.‬
‫לא.‬
‫"לא"?‬
‫כן.‬
‫לא.‬
‫לא לניצחון הסופי של גן עדן על פני הארץ?‬
‫מצטער, אני פשוט לא רואה את זה הפעם.‬
‫מוותר.‬
‫ויורשה לי לשאול למה אתה לא רואה את זה?‬
‫בטח.‬
‫- למה? - אמרתי שיורשה לך לשאול.‬
‫עם זאת, אני המלאך היחיד בחדר ששייך למסדר הראשון,‬
‫או בעצם, היחיד ביקום?‬
‫אז אני לא ממש אענה.‬
‫אבל תרגישי חופשייה להתפרע עם השאלות.‬
‫בכל אופן, לגבי הארמגדון, ההמשך,‬
‫אני אומר לא.‬
‫מה הדבר הבא על סדר היום?‬
‫- לוח תורנויות הניקיון. - בסדר.‬
‫מה יש לך להציע?‬
‫נראה לי שמצאנו זהב.‬
‫לדחוף!‬
‫- זה עובד! - כן!‬
‫יש כאן למעלה עוד מטפי כיבוי.‬
‫למה יש כל כך הרבה מטפים?‬
‫פרצה פה שרפה פעם,‬
‫אתן מבינות, ו... ספרים יכולים להישרף ב...‬
‫- טוב, בכל אופן... - גאוני.‬
‫יש לך קצף ריסוס?‬
‫אז גבריאל סירב במפורש‬
‫לשקול ארמגדון נוסף.‬
‫זה לא מתאים לו בכלל.‬
‫יש לך מושג למה?‬
‫עדיין לא. הם ערכו סוג של משפט.‬
‫זה היה משפט של ממש. אבל הוא לא ארך זמן רב.‬
‫שלום, קראולי.‬
‫לא ציפיתי לראות אותך שוב.‬
‫- אנחנו מכירים? - מהתקופה שהיית מלאך.‬
‫עבדנו ביחד על ערפילית ראש הסוס.‬
‫אני פוגש הרבה אנשים.‬
‫מוריאל, את האחרונה שהייתי מצפה לראות‬
‫משתפת פעולה עם האויב.‬
‫אני מניחה שמהיבטים מסוימים זה יכול להיראות רע,‬
‫- אבל בכל זאת עצרתי אותו. - לא נכון.‬
‫עכשיו, אל תיתנו לי להפריע. בבקשה.‬
‫תראי לו את המשפט.‬
‫שאקס, אני פוקד עלייך להסתלק מהמקום הזה,‬
‫עם כל אנשייך,‬
‫ולעשות את זה בזריזות,‬
‫אחרת אצטרך לנקוט בצעדים חמורים.‬
‫אזירפאל, מה אתה,‬
‫מלאך התמיכה הרגשית של קראולי?‬
‫חלש האופי ביותר, זה שאימץ את דרכיהם של המקומיים.‬
‫אתה צריך עוד כמה ארוחות גדולות של בני אדם, אזירפאל?‬
‫שנשלח למעלה את הסו-שף?‬
‫מסור לידינו את גבריאל.‬
‫מסור אותו לידינו מיד.‬
‫לפעמים אנשים קוראים לי גבריאל.‬
‫ותגיד למטומטם הזה‬
‫להפסיק להפריע.‬
‫- לך לחדר שלך. שם תהיה הכי מוגן. - בסדר. לילה טוב.‬
‫מישהו רוצה שוקו חם?‬
‫- לא. - לא.‬
‫לך.‬
‫גבריאל, המלאך העליון,‬
‫סירבת להפעיל את סמכותך השמימית,‬
‫ואתה מודח מתפקידך מעתה ואילך.‬
‫אני מבין. אתן מסלקות אותי לגיהינום.‬
‫טוב, אני מקבל את גורלי.‬
‫לפעמים מלאך פשוט צריך להגיד,‬
‫"חבר׳ה, מספיק". אפילו ש...‬
‫בלי נאומים, גבריאל. אתה לא נשלח לגיהינום.‬
‫כשנסיך אחד מגן עדן‬
‫מסולק אל האפלה שבחוץ,‬
‫זה מתכון לסיפור טוב.‬
‫כשזה קורה פעמיים, זה יוצר רושם‬
‫שישנה בעיה מערכתית.‬
‫ואין.‬
‫ומיותר לציין שאין.‬
‫בוודאי תשמח לגלות‬
‫שאתה תישאר מלאך.‬
‫אך בתור מחווה של אדיבות,‬
‫הזיכרונות שלך מימיך כגבריאל יימחקו.‬
‫אתה תורד לדרגת‬
‫מלאך תיעוד זוטר, ממחלקה 38.‬
‫זה דווקא לא רע.‬
‫אני ממחלקה 37.‬
‫לא ידעתי שיש עוד אחת מתחת.‬
‫הבנתי. טוב... לכל דבר טוב יש סוף.‬
‫רק דבר אחד. הבגדים האלה הותאמו למידותיי. אוכל להמשיך ללבוש אותם?‬
‫יסופק לך ביגוד הולם, גבריאל.‬
‫- הבגדים האלה? - לא הולמים.‬
‫הבנתי. אצטרך לפשוט את בגדיי ולפנות את שולחני.‬
‫- יש לך שולחן? - כן.‬
‫אני רק אצטרך...‬
‫תכף אשוב.‬
‫- אפשר לזרוק עליהם ספרים? - אני מעדיף שלא.‬
‫לא סיפורת, מן הסתם. אבל אנציקלופדיות?‬
‫- יש הכול באינטרנט היום. - אם אתן מוכרחות!‬
‫מה... מה הוא...‬
‫דלתות נפתחות.‬
‫- הוא הפיל את זה. - דלתות נסגרות.‬
‫מעלית יורדת.‬
‫למה הוא מתעכב?‬
‫הוא פושט את בגדיו ומפנה את שולחנו.‬
‫הוא ממש...‬
‫- אין לו שולחן. - אני לא סומכת עליו.‬
‫- אפשר להתחיל במחיקת הזיכרון?ֿ - מה, כשהוא לא כאן?‬
‫רעיון טוב.‬
‫כן.‬
‫אני לא... אני לא מוצאת את הזיכרון שלו בשום מקום.‬
‫למעשה, אני לא מוצאת אותו בבניין.‬
‫הוא יצא מגן עדן. שאפעיל אזעקה?‬
‫אל תהיי כזו חלשת אופי!‬
‫לא, אתן פשוט תיאלצו למצוא אותו, זה הכול.‬
‫תפסיקו להתבטל, חבורה של פחדנים!‬
‫תעלו בחזרה במדרגות.‬
‫מטפי האש רוקנו ונגמרו לנו האנציקלופדיות.‬
‫לא נוכל לעצור בעדם.‬
‫מה נעשה?‬
‫יש לנקוט בצעדים נואשים.‬
‫מה?‬
‫לא עשיתי את זה מאז המלחמה הגדולה.‬
‫אנחנו אמורים לעשות את זה‬
‫רק כשיש מלחמה אמיתית בפתח.‬
‫מה עשית הרגע?‬
‫נראה לי‬
‫שהתחלתי מלחמה.‬
‫- מה קרה? - החבר שלך הכריז מלחמה על הגיהינום.‬
‫זה עלול להפוך לבלגן שלם.‬
‫טוב. בואי. נחזור לשם. גם את.‬
‫עולם משעשע, לא כך?‬
‫שלום! יש כאן מישהו?‬
‫חזרת.‬
‫מה עשית לכולם?‬
‫- עשיתי את הקטע עם ההילה. - מה?‬
‫עשיתי את הקטע עם ההילה.‬
‫פוצצת את ההילה שלך.‬
‫לא יאהבו זאת בגיהינום.‬
‫אנחנו במלחמה, סוף סוף.‬
‫אף אחד לא במלחמה.‬
‫מטומטמים, שלחתם מטומטמת להוביל חבורה של מטומטמים‬
‫לתקוף חנות ספרים.‬
‫המטומטמות האלה ששם רוצות את המלאך שלהן בחזרה‬
‫כדי שיוכלו לפטר אותו.‬
‫עבודה יפה, שאקס.‬
‫ממש כל הכבוד.‬
‫תזכירי לי לציין את זה בהמלצה שלך.‬
‫- סרקזם, נכון? - כן.‬
‫חוששני שכן.‬
‫אם עומדת לפרוץ מלחמה...‬
‫לא, לא, לא. שום מלחמה.‬
‫אזירפאל, בוא נפתור את זה.‬
‫- איפה הארגז? - איזה ארגז?‬
‫הארגז שגבריאל הביא איתו.‬
‫גבריאל. הוא כאן?‬
‫לפעמים אנשים קוראים לי גבריאל.‬
‫כן, עשינו משהו. נס הסתרה.‬
‫מתברר שאם אנחנו מחוללים נס ביחד, הוא עובד נפלא.‬
‫זהירות. אולי זאת מלכודת.‬
‫זה ארגז. הוא לא ינשוך אתכם.‬
‫אני בתוך הזבוב!‬
‫הנה זה. תיארתי לעצמי שזה מה שעשית.‬
‫- מה עשיתי? - כתבת מסר.‬
‫כנראה לעצמך, בתחתית הארגז.‬
‫"אני בתוך הזבוב".‬
‫איזה זבוב?‬
‫בעל זבוב, אני סבור כי זבובים הם התחום שלך.‬
‫יש כאן רק זבוב אחד. והוא מוכר.‬
‫בוא הנה. קדימה.‬
‫ילד טוב.‬
‫מה הפלא שלא הצליחו למצוא אותך.‬
‫כאן אחסנת את כל הזיכרונות שלך.‬
‫את כל... כולך.‬
‫תראה אותך.‬
‫אתה מושלם.‬
‫הנה.‬
‫קח אותו.‬
‫בעדינות.‬
‫עכשיו...‬
‫תפתח אותו.‬
‫איך אני אמור לגרום לעשרה מיליון מלאכים‬
‫לעצור את ההכנות למלחמה שלהם...‬
‫אני מפחד אפילו לחשוב על זה.‬
‫נסה לגרום לעשרה מיליון שדים‬
‫להניח את כלי הנשק ולחזור לעבודה.‬
‫טוב, לפחות אנחנו יודעים מי אשם.‬
‫את לא יכולה לשבת שם. אני מחכה למישהו.‬
‫- אתה מחכה לי. - לא נראה לי.‬
‫פרצוף חדש. הקודם היה בשימוש 6,000 שנה.‬
‫חשבתי שהגיע הזמן לשינוי.‬
‫- אני לא יודע מי את. - נו, זאת אני.‬
‫בעל זבוב? אדונית הזבובים?‬
‫תסתכל.‬
‫- בבקשה. - למה רצית להיפגש איתי כאן?‬
‫שיחות הרקע האלה לא יכולות להתקיים במגרשים הביתיים שלנו.‬
‫ועל מה יש לנו לשוחח?‬
‫על הפאקינג ארמגדון.‬
‫זה היה חתיכת קוץ בתחת.‬
‫- כן, אבל אנחנו מוכנים לסבב השני. - גם אנחנו. מוכנים לגמרי.‬
‫- ארמגדון, הנה אנחנו באים. - פאקינג ארמגדון.‬
‫פאקינג ארמגדון.‬
‫- טוב, הפסדתם. - גם אתם.‬
‫- לא הפסדנו. - לא ניצחתם.‬
‫ספרי לי על זה. כולם בגן עדן חושבים שאני המפקד הראשי‬
‫ויכול לקבוע שהמלחמה תתרחש, כאילו אני ממציא את החוקים.‬
‫זה בדיוק מה שאמרו אצלי.‬
‫טוב לדעת שיש מישהו שמבין אותך. תודה.‬
‫חבל שלא נדבר שוב לעולם.‬
‫יש לי הצעה.‬
‫במקום שיהיה ארמגדון, אולי...‬
‫נוותר על הארמגדון?‬
‫הצעה מעניינת.‬
‫לוותר על הארמגדון.‬
‫זה לא ימצא חן בעיניהם. רוב השדים שלי חיים בשביל זה,‬
‫אם אפשר לקרוא לזה חיים.‬
‫גם המלאכים שלי. אבל לא תמיד מקבלים את מה שחיים בשבילו.‬
‫יתרונות לוויתור על הארמגדון?‬
‫הסטטוס קוו יישמר סטטי ו... קוואי?‬
‫- אסור שאף אחד ידע, כמובן. - כמובן.‬
‫עשינו עסק?‬
‫אני אוהבת את השיר הזה.‬
‫שיר?‬
‫- המוזיקה שמתנגנת עכשיו. - איזו מוזיקה?‬
‫- הרעש. - זאת מוזיקה?‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫מידע שמוגש בצורה מלודית.‬
‫"בכל יום משהו מתקרב."‬
‫אז... אז גם אני אוהב את זה.‬
‫אהבה כמו שלך בוודאי תעשה את דרכה אליי‬
‫אז העסקה נחתמה.‬
‫אין צורך להיפגש יותר לעולם, נכון?‬
‫שום צורך.‬
‫ויהי אור.‬
‫נראה לי שהפסל ממש לכד משהו.‬
‫הצורה של הראש.‬
‫הוא יפהפה. ממש מרגש.‬
‫יש דמיון גדול.‬
‫לפעמים אני מבלה כאן שעות ופשוט...‬
‫מסתכל עליו.‬
‫טוב. שנלך לפאב?‬
‫המחיה‬
‫שני גביעים מהמשקה המשכר שלך, בבקשה.‬
‫- ו... - שקית צ׳יפס.‬
‫בסדר גמור, אדוני. באיזה משקה מדובר?‬
‫מה שזה לא יהיה שאתם, בני האנוש, נוהגים לצרוך דרך הפה.‬
‫שתי כוסות בירה, אם כך.‬
‫מה זה?‬
‫מכונת תקליטים קלאסית מ-1960.‬
‫לא רואים הרבה כאלה בימינו.‬
‫מכניסים כסף ואומרים לה מה רוצים לשמוע.‬
‫בני אדם... מדהים.‬
‫בבקשה.‬
‫אנחנו לא באמת חייבים לשתות אותם.‬
‫- ו... - שקית הצ׳יפס?‬
‫יופי.‬
‫זה... אתה...‬
‫נס קטן.‬
‫השיר הזה תמיד יימצא במכונת התקליטים הזו‬
‫כדי לנחם את הנדכאים.‬
‫אני צריכה לתת לך משהו.‬
‫קח. זה בשבילך.‬
‫אין לדעת מתי תזדקק לזה.‬
‫זו קופסה, אז...‬
‫היא גדולה יותר מבפנים. אפשר לשים בתוכה דברים.‬
‫ביי ביי.‬
‫אני לא באמת יודע מה להגיד.‬
‫למה לא?‬
‫אף פעם לא נתנו לי כלום עד היום.‬
‫אזירפאל.‬
‫מייקל, אוריאל.‬
‫- ואל תגידי לי. - לא אגיד.‬
‫- שמי שריאל. - שריאל.‬
‫כן, ידעתי את זה. מובן שזה שמך.‬
‫אתם.‬
‫את.‬
‫תודה.‬
‫מלאך מטופש.‬
‫למה?‬
‫הייתי בדרך אלייך, אבל...‬
‫אני... שכחתי.‬
‫נראה לי שאזירפאל כנראה טיפל בך טוב יותר מכפי שאני יכולתי.‬
‫בעל זבוב, בוגדת אחת,‬
‫משתפת פעולה עם גן עדן.‬
‫לא שיתפתי פעולה עם גן העדן,‬
‫בדיוק כמו שגבריאל לא שיתף פעולה עם הגיהינום.‬
‫מצאתי משהו שהיה חשוב לי יותר מלבחור צד.‬
‫זה ממש מתוק.‬
‫- מספיק כדי לגרום לך להאמין באהבת אמת. - בני תמותה.‬
‫למה יש פה בני תמותה? תהפכו אותם לנציבי מלח.‬
‫- שריאל! - אני מטפלת בזה.‬
‫אין צורך. אני אדאג לזה.‬
‫מגי, נינה, בואו איתי.‬
‫- אתה תסתדר? - בהחלט, כן.‬
‫רק אל תספרו לאף אחד על זה.‬
‫לא שמישהו יאמין לכן.‬
‫הייתי אמורה לפתוח לפני חצי שעה.‬
‫איך את מסוגלת לחשוב על זה עכשיו?‬
‫אנשים זקוקים למה שאני מוכרת. בית הקפה כבר צריך להיות פתוח.‬
‫היה נעים להכיר את שתיכן. ביי לנצח. תעמידו פנים שכל זה לא קרה.‬
‫חלקנו עבדנו כל הלילה, את יודעת.‬
‫מאיפה אתה צצת?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫החלטה נבונה. אף פעם אל תחשוף סודות מקצועיים.‬
‫אלא אם כן משלמים לך. הנה, תבחר קלף.‬
‫אני הולכת לחנות שלי כדי לישון מאחורי הדלפק.‬
‫אלא אם תרצי עזרה.‬
‫את יכולה לקפוץ למכולת‬
‫ולהביא לי שמנת, חלב שיבולת שועל, חלב סויה וחלב שקדים?‬
‫יטופל.‬
‫אני לא שומעת אותך.‬
‫אפשר בבקשה... בבקשה, אפשר...‬
‫נמאס לי!‬
‫שכל אחד ידבר בתורו!‬
‫אני דורשת שתמסור לידיי‬
‫את גבריאל ואת בעל זבוב‬
‫כמנחות לשטן אדוננו.‬
‫הוא לא ירצה אותם. אולי בתור מתאבנים.‬
‫ואני דורשת שתמסור אותם לידינו,‬
‫כדי שיישאו בעונש שמימי.‬
‫אנחנו נשמור לנו את האפשרות‬
‫לשלוח אותם לגיהינום בתור העונש שלנו.‬
‫אבל אנחנו אלה שנטיל אותו.‬
‫אולי תשאלו אותם‬
‫לאן הם ירצו ללכת?‬
‫זה מגוחך.‬
‫לא, ישנם תקדימים.‬
‫כבר קרה שהגיהינום העניש בשם גן עדן. את איוב, למשל.‬
‫איש מקסים. לא פגשתי אותו.‬
‫גבריאל, בעל זבוב...‬
‫מה אתם רוצים?‬
‫אני הייתי רוצה‬
‫בגדים איכותיים יותר.‬
‫והייתי רוצה להיות עם בעל זבוב.‬
‫גן העדן שלי נמצא היכן שבעל זבוב נמצאת.‬
‫והגיהינום שלי תמיד יהיה היכן שאתה נמצא, מתוק שלי.‬
‫אלפא קנטאורי זה מקום נחמד. תמיד רציתי לבקר שם.‬
‫כמה כוכבי לכת לא רעים. אין כל כך חיי לילה, אבל...‬
‫אם תעזבו, לעולם לא תוכלו לחזור.‬
‫זה די הרעיון.‬
‫אם תברחי, בוגדת,‬
‫הגיהינום ישלח את כל לגיונותיו לצוד אותך.‬
‫את יודעת בדיוק כמוני שהגיהינום סובל ממחסור רציני בכוח אדם.‬
‫בכל אופן, אם לא אהיה שם, שאקס,‬
‫תוכלי להיות הדוכסית הגדולה הבאה של הגיהינום.‬
‫הדוכסית הגדולה של הגיהינום.‬
‫מלאכים ושדים, הם לא יכולים פשוט...‬
‫בכל יום היא מתקרבת‬
‫מתקדמת מהר יותר מרכבת‬
‫אהבה כמו שלך בוודאי תעשה את דרכה אליי‬
‫אם את חוזרת לגיהינום,‬
‫- אפשר את הדירה שלי בחזרה? - למי אכפת?‬
‫לי אכפת! נמאס לי לגור במכונית שלי!‬
‫ונראה לי שגם המכונית שלי לא מתה עליי.‬
‫אני סבורה כי למועצת האופל‬
‫יהיה מה לומר על השטויות האלה.‬
‫אני בטוח שהם ישמחו ששאקס האיומה‬
‫חשפה בוגדת בשורותינו.‬
‫מה דעתך שנלך לגלות?‬
‫תדייק בהזמנה ותעשה זאת מהר. לא ישנתי 30 שעות.‬
‫לא אהסס להקניט אותך אם ההזמנה לא תמצא חן בעיניי.‬
‫כן, אני מבין בהחלט.‬
‫ארצה לאטה גדול על בסיס חלב שיבולת שועל‬
‫עם מעט סירופ שקדים, בבקשה.‬
‫מיד מגיע.‬
‫אנשים מזמינים לפעמים מוות?‬
‫מה?‬
‫השם של בית העסק שלך,‬
‫"על הקפאין ועל המוות".‬
‫אני מניח שהם תמיד מזמינים קפאין.‬
‫הם אף פעם לא מזמינים מוות.‬
‫כן, אני משער שלא.‬
‫כמה צפוי.‬
‫יש לי הסמכות למחוק את שמם של כל אלה‬
‫שסייעו לגבריאל מספר החיים.‬
‫אתה לא תהיה קיים מלכתחילה, אזירפאל.‬
‫בהיעדרו של גבריאל,‬
‫- אני המלאכית העליונה. - קצינה תורנית.‬
‫סליחה. אני מתנצל. אני נאלץ לקטוע אותך.‬
‫והבאתי קפה.‬
‫- לא ביקשתי שיקטעו אותי. - הייתי חייב.‬
‫דיברת שטויות במיץ.‬
‫כלומר, קשקשת מוחלטת.‬
‫אין לך סמכות לעשות שום דבר שכזה.‬
‫ומי אתה?‬
‫אלוהים שבשמיים,‬
‫ואני מתכוון לזה מילולית, את לא מכירה אותי?‬
‫ומה איתך, שד? אתה מכיר אותי?‬
‫- תעיפו אותו מפה! - באמת?‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫בפעם האחרונה שראיתי אותך, היית ראש ענקי ומרחף.‬
‫המטטרון.‬
‫אמת.‬
‫אבל ככה אני מושך פחות תשומת לב.‬
‫טוב. את, את ואת, בחזרה לגן עדן.‬
‫צ׳יק צ׳ק. בלי אף מילה נוספת.‬
‫את לא.‬
‫כבודו,‬
‫- הוד רוממותך, הוד... - נו, תגידי את זה כבר.‬
‫עשינו משהו לא בסדר?‬
‫את זה עוד נגלה, לא כך?‬
‫נו, קדימה. לכו, כולכן.‬
‫חוץ מהסתומה.‬
‫אולי אזדקק לך.‬
‫טוב.‬
‫נשארנו שנינו, אזירפאל.‬
‫אני חושב שאנחנו צריכים לנהל שיחה קצרה.‬
‫אתה מסכים?‬
‫אני סבור כי הכול כבר נאמר.‬
‫הבהרתי את עמדתי היטב.‬
‫הבאתי לך קפה מבית הקפה.‬
‫זה לאטה על בסיס חלב שיבולת שועל‬
‫עם כמות נדיבה של סירופ שקדים.‬
‫קנית לי קפה?‬
‫אתה מתכוון לקחת אותו?‬
‫- האם... - לשתות?‬
‫כן, כמובן.‬
‫גם אני בלעתי דברים בעברי, אתה יודע.‬
‫זה... זה טעים מאוד.‬
‫אני בהחלט מקווה.‬
‫טוב, אנחנו צריכים לדבר על כמה דברים.‬
‫שנצא לטיול קצר?‬
‫לך. היום הזה כבר לא יהיה מוזר יותר.‬
‫כדאי שגם את תלכי.‬
‫המטטרון אמר לי לחכות.‬
‫הוא אמר שאולי יזדקק לי.‬
‫לי! אולי הוא יזדקק לי.‬
‫נפלא. קבלי צל"ש.‬
‫- הם יחזרו בקרוב. - כן.‬
‫כשאזירפאל יחזור, נצטרך איזה בילוי משותף.‬
‫אחרי כל זה, אני חושב שנצא‬
‫לארוחת בוקר רוויה באלכוהול במלון "ריץ".‬
‫רעיון נהדר. ארוחת בוקר.‬
‫- בילוי משותף. - רק אנחנו. בלעדייך.‬
‫הבנתי. כן.‬
‫אני אעשה סיור בחנות הספרים.‬
‫את צריכה ללכת.‬
‫אני... אני יכולה לקחת איתי ספר?‬
‫עיינתי באחד מוקדם יותר.‬
‫הם כמו אנשים, רק ניידים.‬
‫לכי על זה. קחי, את תאהבי את זה.‬
‫- לא, זה לא יועיל בכלום. - זה לא משנה.‬
‫אנחנו חייבות להגיד להם.‬
‫טוב. אם מישהו ירצה משהו, תגידי לו שאחזור בעוד חמש דקות.‬
‫בסדר.‬
‫סידרתם פה!‬
‫איפה השני? אנחנו צריכות לדבר איתכם.‬
‫- הוא יצא. זה לא זמן נוח. - לא שאלתי.‬
‫יש דברים שאתם צריכים לשמוע.‬
‫אתה והחבר שלך התערבתם לנו בחיים.‬
‫אנחנו לא משחק. אנחנו אנשים אמיתיים.‬
‫אתם לא יכולים לזווג אותנו להנאתכם.‬
‫טוב, את בכית ונינה הייתה זקוקה להצלה, ו...‬
‫מערכת היחסים שלי בדיוק הסתיימה. אני לא מוכנה להתחיל משהו חדש.‬
‫אהיה סתם שבר כלי בריבאונד.‬
‫לא אוכל להתחיל לצאת עם מגי.‬
‫כשאהיה מוכנה, אני מקווה שתהיה מעוניינת,‬
‫אבל אין ערבויות.‬
‫- יש. - את לא עוזרת, מלאכית.‬
‫תחשוב על שניכם. אתה הקשוח‬
‫שלא מסוגל לסמוך על אף אחד יותר.‬
‫ואדון איפה-שלא-יהיה הוא הטיפוס הרך שעדיין מאמין בקסמים‬
‫ובטוב ליבם של אנשים וכל זה.‬
‫למה את אומרת לי את זה? אני לא מבין.‬
‫בגלל זה היא אומרת לך את זה. כי אתה לא מבין.‬
‫כי אתה ואדון פל אף פעם לא מדברים ביניכם.‬
‫אנחנו מדברים כל הזמן!‬
‫אנחנו מדברים כבר מיליוני שנים.‬
‫אני אומר משהו מבריק.‬
‫הוא אומר משהו מצחיק בלי להתכוון, זה נהדר.‬
‫אתם אף פעם לא אומרים מה שאתם חושבים באמת.‬
‫זה כל מה שהיינו צריכות.‬
‫זה גם מה שאתם צריכים.‬
‫אתה לא חייב לענות מיד.‬
‫תחשוב על זה כמה זמן שתצטרך.‬
‫אני... אני לא יודע מה לומר.‬
‫אז לך תספר לחבר שלך את החדשות הטובות.‬
‫- אנחנו בדיוק בדרך החוצה. - בטח יש לכם הרבה על מה לדבר.‬
‫מה את מחזיקה שם, מוריאל?‬
‫דרך העורבים איאן בנקס‬
‫ספר. זה נקרא ספר.‬
‫אני "קוראת ספר".‬
‫מצוין!‬
‫איזה דבר נפלא לעשות!‬
‫באמת?‬
‫כן. טוב מאוד.‬
‫תראה, אני מניח ש... יש לי משהו להגיד.‬
‫אנחנו צריכים לדבר על זה. עדיף שאני אתחיל.‬
‫אתה תקשיב. אם לא אתחיל עכשיו, זה לא יקרה אף פעם.‬
‫איך הולך הביטוי הנפלא הזה של בני האדם?‬
‫"אל תאבד את קו המחשבה".‬
‫אתה מבין, יש לי חדשות מדהימות בשבילך.‬
‫- באמת? - אני...‬
‫אז...‬
‫המטטרון, אני לא חושב שהוא בחור רע...‬
‫אני חושב שאולי טעיתי לגביו.‬
‫אתה מבין...‬
‫טוב, הוא אמר‬
‫שזה מן הסתם לא הסתדר שגבריאל‬
‫ימשיך לכהן כמלאך העליון ומפקד צבא גן עדן.‬
‫והוא שאל מי לדעתי צריך להתמנות כאחראי על גן עדן‬
‫עכשיו שגבריאל איננו. ואני אמרתי...‬
‫- מייקל? - אל תדבר שטויות.‬
‫לא, לא, לא. יש רק מועמד אחד‬
‫שהבחירה בו הגיונית ולו במעט.‬
‫וזה אתה.‬
‫ואני שאלתי, "אני?" והוא אמר...‬
‫טוב, כן. אתה מנהיג ואתה הגון.‬
‫אתה לא אומר לאנשים מה שהם רוצים לשמוע.‬
‫לכן גבריאל פנה אליך מלכתחילה, אני מניח.‬
‫מתגבשות תוכניות אדירות, פרויקטים עצומים.‬
‫ואני אצטרך שאתה תנהל אותם.‬
‫אתה המלאך המושלם לתפקיד.‬
‫אבל אני... אני לא רוצה לחזור לגן עדן.‬
‫מאיפה אשיג את הקפה שלי?‬
‫אתה יודע, בתור המלאך העליון,‬
‫תוכל להחליט עם מי לעבוד.‬
‫קראתי על כמה ממעללי העבר שלך‬
‫וראיתי שבלא מעט מהם, יצרת למעשה‬
‫שותפות עם השד קראולי.‬
‫עכשיו, אם תרצה לעבוד איתו שוב,‬
‫זה אולי ייחשב חריג,‬
‫אבל בהחלט תהיה לך הסמכות השיפוטית‬
‫להחזיר את החבר שלך, קראולי,‬
‫לסטטוס מלאכי מלא.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫הוא אמר שאוכל למנות אותך כמלאך.‬
‫תוכל לחזור לגן עדן‬
‫והכול.‬
‫כמו בימים עברו.‬
‫אלא שעוד יותר נחמד.‬
‫הבנתי.‬
‫ואתה אמרת לו לאן לדחוף את זה?‬
‫כלל לא.‬
‫זה לא לרמה שלנו. זה לא לרמה שלך, מלאך.‬
‫אנחנו לא צריכים אותם.‬
‫תקשיב, ביקשו ממני לחזור לגיהינום,‬
‫אמרתי שלא אצטרף לצוות שלהם. גם לך לא כדאי.‬
‫טוב, ברור שסירבת לגיהינום. אתם החבר׳ה הרעים.‬
‫אבל גן עדן...‬
‫זהו הצד של האמת, של האור,‬
‫של הטוב.‬
‫כשגן העדן ישים סוף לחיים בכדוה"א,‬
‫זה לא ישנה איזה צד הרג אותם.‬
‫תגיד לי שסירבת.‬
‫אם אני אהיה אחראי,‬
‫אוכל לחולל שינוי.‬
‫אלוהים. טוב. לא יצא לי להגיד את מה שתכננתי.‬
‫נראה לי שכדאי שאגיד את זה עכשיו. טוב, בסדר. כן. אז...‬
‫אנחנו מכירים כבר הרבה זמן.‬
‫בילינו זמן רב על כוכב הלכת הזה, אתה ואני.‬
‫תמיד יכולתי לסמוך עליך.‬
‫אתה תמיד יכולת לסמוך עליי. אנחנו צוות, קבוצה.‬
‫קבוצה שמורכבת משנינו.‬
‫ובמשך כל הקיום שלנו העמדנו פנים שאנחנו לא קבוצה.‬
‫כאילו, בשנים האחרונות לא ממש.‬
‫והייתי שמח לבלות...‬
‫כלומר, אם גבריאל ובעל זבוב יכולים לעשות את זה,‬
‫לברוח ביחד, גם אנחנו יכולים.‬
‫רק שנינו.‬
‫אנו לא צריכים את גן עדן. ולא את הגיהינום. הם רעילים.‬
‫אנחנו צריכים להתרחק מהם. להיות פשוט "אנחנו".‬
‫אתה ואני. מה אתה אומר?‬
‫בוא איתי לגן עדן.‬
‫אני אנהל אותו. אתה תוכל להיות הסגן שלי.‬
‫נוכל לחולל שינוי.‬
‫אתה לא יכול לעזוב את חנות הספרים.‬
‫קראולי...‬
‫שום דבר לא נמשך לנצח.‬
‫לא.‬
‫לא, אני מניח שלא.‬
‫בהצלחה.‬
‫בהצלחה? קראולי!‬
‫קראולי, תחזור...‬
‫לגן עדן.‬
‫תעבוד לצידי.‬
‫נוכל להיות ביחד. שני מלאכים.‬
‫בשירות הטוב.‬
‫אני זקוק לך!‬
‫אתה לא מבין מה אני מציע לך.‬
‫אני מבין.‬
‫אני מבין טוב יותר ממך.‬
‫טוב...‬
‫אז אין עוד מה לומר.‬
‫תקשיב. אתה שומע את זה?‬
‫אני לא שומע כלום.‬
‫זאת הנקודה.‬
‫אין זמירים.‬
‫אידיוט, יכולנו להיות ביחד.‬
‫אני...‬
‫אני סולח לך.‬
‫אל תטרח.‬
‫איך הוא קיבל את זה?‬
‫לא טוב.‬
‫טוב, הוא תמיד רצה להיות אדון לעצמו.‬
‫גם תמיד שאל שאלות מטופשות.‬
‫טוב. אתה מוכן להתחיל?‬
‫אני...‬
‫אבל...‬
‫חנות הספרים שלי.‬
‫כן. טוב, בינתיים הפקדתי אותה בידיה של מוריאל.‬
‫אז היא תהיה בידיים טובות.‬
‫אבל...‬
‫יש משהו שאתה צריך לקחת איתך?‬
‫לא.‬
‫לא משהו שעולה בדעתי.‬
‫אני חושב שאני...‬
‫אף לא דבר.‬
‫אני לא יכול לחשוב על אף מלאך שמתאים יותר לסגור את כל הפינות‬
‫ולהוציא לפועל את הצעד הבא בתוכנית הגדולה.‬
‫כן, הזכרת את זה.‬
‫אפשר לדעת מהי?‬
‫מדובר במשהו שמצריך הכוונה ממלאך בעל כישורים כמו שלך.‬
‫מלאך שיודע איך הדברים מתנהלים בכדור הארץ.‬
‫אנחנו קוראים לזה "הביאה השנייה".‬
‫דלתות נסגרות.‬
‫מעלית עולה.‬
‫זמיר זימר‬
‫בכיכר ברקלי‬
‫תרגום כתוביות: אור גסנר‬
‫בקרת כתוביות: דניאל מגון‬