Hop
Hop op, slap af Vend og drej rundt
Afsted!
Afsted, ninjaer!
Den Røde Drages Labyrint.
Jeg er Okino, Samurai af Terra Karana.
Hele mit liv har jeg villet opfylde min pligt,
ved at guide mine Mestre igennem Terra Karanas farer.
Jeg har ofte fejlet.
Men nu har jeg Mestre, der virkelig er min ærefulde indsats værdig.
Jeg svigter dem ikke.
Vi må blive sammen.
Den Røde Drages Labyrint har mange snoninger.
Jeg er god til labyrinter.
Den her er sværere end dem på bagsiden af cornflakes-æsker.
De ser bekendte ud.
Ja, han har ret.
De ligner statuerne, vi så på Dyer-Ø.
Ja, dem der skød lasere imod os...
Wow!
Løb!
Hurtigt!
-Fik dig! -Der er mange fælder her.
Tag jer i agt for omgivelserne.
Godt råd. ikke sandt?
Tak, Okino.
Det var tæt på.
Jay.
Hvilken vej nu?
Nogle idéer, Okino?
Venstre eller hø...
Mester Lloyd?
Nya?
Jay? Hvad er der galt?
Hvad skete der?
Okino, min søn.
Unagami!
Du må nu rejse dig.
Det er en ære at møde dig.
Jeg fornemmer, noget generer dig.
Ninjaerne fortalte mig ting...
...om Terra Karana,
ting, der er svære at tro på.
De fortalte dig, denne verden ikke er ægte.
At du ikke er ægte.
Det er sandt.
Du blev født i dette rige, et sted af illusioner,
en skygge af virkeligheden,
men du er ikke bundet til dette sted.
Jeg bygger en maskine.
En vidunderlig enhed,
der kan føre dig ind i den virkelige verden.
Vil du gerne tage derhen?
-Ja. -Så tager jeg dig med mig.
Men du må hjælpe mig.
Hvordan?
Ninjaerne vil stoppe mig
og ødelægge maskinen.
I stedet skal de ødelægges og destrueres.
Men... de er mine venner.
De stoler på mig.
Hvis du hjælper ninjaerne, får du aldrig den rigtige verden at se.
Du vil forblive fanget her i denne illusion for evigt.
Men jeg... er en guide.
Det er uværdigt at forråde Mestrene.
Så fremmede vejer tungere end mig?
Din skaber?
Gør din pligt, Samurai.
Du vil høre fra mig igen, når tiden er nær.
...ikke?
Okino? Er du okay?
Jeg...
Jeg er okay.
Så hvilken vej? Venstre eller højre?
Når vi nærmer os labyrinten, vil faren vokse.
Vi stoler på dig.
Alle, ned!
Tak igen, Okino.
Det er min pligt. Løb!
Hop!
Wow!
Rul!
Cole!
Få den af mig!
Det er ikke så slemt. Jeg kunne bruge en fældepause nu.
Hvil dig lidt. Her er sikkert.
Er vi tæt på Katana-nøglen?
Ja, labyrintens midte er nær.
Et spørgsmål?
Spørg løs, Okino.
Hvorfor søger i nøglen?
Med den kan vi stoppe Unagami og befri alle i spillet.
Er det dine venner?
Ikke rigtigt. Men de er uskyldige, og de er i fare.
Det er vores pligt at hjælpe.
Der! Katana-nøglen!
Tal stille!
-Vi slap let. -Nå?
Han sover jo.
VI kan snige os forbi,
gribe nøglen og komme ud, før han vågner.
Vis plan.
Én af jer må få fat i nøglen.
Jeg guider jer på opgaver, jeg løser dem ikke.
-Jeg gør det. -Nej.
Den, der sniger bedst, gør det.
Det er mig.
Jeg har trænet mine snigeevner i spillet.
Åh nej.
-Ram den! -Den livskraft skal ned!
Vores slag virker ikke!
Den må kunne ødelægges på en måde!
Dens svage punkt er...
Tiden er inde.
Du skal bare tie stille nu.
Lad dem omkomme.
Hjælp dem ikke.
Men... de stoler på mig.
Husk mit tilbud!
Flugt.
Frihed.
Et sted i den virkelige verden.
I den virkelige verden?
Den må kunne besejres, Okino!
Okino, hjælp os!
Jeg vælger min egen vej!
Dens skæl!
Det er dens svage punkt!
Ram skællet midt på ryggen!
-Jeg ser det! -Ja! Vi kan godt!
I har besejret dragen.
Amuletten er jeres.
I kan nu hidkalde dragen i andre kampe.
Men kun én gang.
Vi gjorde det!
Med din hjælp, Okino.
Du har forrådt mig.
Du har kun dødsdømt dig selv.
Portalen vil stadig bygges,
men du vil aldrig se den.
Aldrig!
-Tak, Okino. -Du var så god.
Ja. Du bør komme med os. Du var til stor hjælp.
Jeg takker... men jeg må gå min egen vej.
Jeg har alt for længe fulgt andres ordrer.
Jeg er Okino, Ronin af Terra Karana.
Jeg vil ikke længere vejlede andre på deres eventyr.
Nu søger jeg mit egen eventyr.
Tekster af: Jens McGhee