Állj! Ugorj! Oldalra lépj!
Nem akarnák, hogy feladjuk.
- Folytatnunk kell! - Valahogy megoldjuk.
Megoldjuk, és visszahozzuk őket.
Rendben. Mi jön most?
Terra Domina.
Ott az utolsó kulcs-tana.
Egy kicsit...
felpörgött.
Biztos közeledünk a játék végéhez.
Viszlát a túloldalon!
Hűha!
Az Unagami-féle Őrület Temploma.
Én is megőrülnék, ha itt élnék.
Jó, ez elég fura.
Lépjünk le, és kész tervvel jöjjünk vissza!
- Éreztétek ezt? - Mit?
Nem tudom.
Éreztem valamit.
Hűha!
Mi történik?
Honnan jön ez a zene?
Bakker, ettől féltem.
Ez a régimódi platformjátékok világa.
Azokban a káosz felé kell futni?
Oldalra haladni, de igen.
Vannak szabályaik.
Egy: vissza nem mehetsz.
Kettő: fokozatosan gyorsulnak.
Három, az akadályok fixek,
jó időzítéssel nincs veszély.
És a legfontosabb: ha meghalsz, az elejéről kezdjük újra.
Várj, mi az, hogy az...
Oké.
Már értem.
Újra végig kell csinálni?
Mindenkinek? Ez nem igazság!
Ha figyelünk, nem szúrjuk el újra.
Igen!
Jól van, kezdem megunni.
Nincs már sok életünk, szóval óvatosan, jó?
Az utolsó életemnél tartok.
- Én is. - És én is.
Nincs több hiba!
Leállt a pálya.
- Ez a szint vége? - Nem látom a kulcsot.
A zene mindig gyorsul, ha nehezedik a játék.
Hogy lehet még nehezebb?
Egy végtelen útvesztő!
Reméljük, nem. A végtelen örök lenne.
Valaki blokkokkal dobál?
Azok nem blokkok, hanem bombák.
Azok meg mik?
És a padló is simán lángra kaphat.
Békén hagyom a régi játékokat.
- Ez nehéz! - Még jó, hogy nem adták ki.
Kit érdekelt volna a Tüske bomba tűz?
Kit érdekel a címe? Végtelen!
- Remélem, nem. - És ha mégis?
Ha nincs kiút?
Srácok! Egy ajándékdoboz!
Adj valami szupert!
A ciklon nem jó dolog.
Forgó káoszfelhő, amely mindent letarol.
Vigyázz!
Ezt itt talán csak a természet győzi le.
Derítsük ki!
A légjitzu képességét adja.
Jó, de nem örökre.
Gyorsulva villog.
A légjitzuval feljutsz a tetejére.
És ti, srácok?
Menj! Legalább egy jusson ki.
Jobb ötletem van.
Kapaszkodjatok!
Várj, ne, mit...?
Ciklondo!
Mégsem volt végtelen.
Akkor legyen „Szuperidegesítő, de csak vége lesz” útvesztő a neve.
Igazi nyelvtörő, mi?
Hát, nincs mire várni.
Menjünk!
Újra a zene? Hogy lehet még nehezebb?
Ez a boss a pálya végén.
Válassz bajnokot!
Most meg verekedős játékba megy át? Döntsd már el!
Mit akar ezzel egyáltalán?
Válassz bajnokot!
Egyikünknek kell lenyomnia.
Bevállalom.
Biztos?
Csak egy életed maradt.
Ahogy neked is.
Megvan a bajnok.
Unagami most ellenfelelt választ.
A második harcos...
Lloyd.
Harumi?
Örülök, hogy újra látlak.
Hogyan?
Nem ő az, Lloyd! Átvernek!
Energiamező.
- Lloyd! - Ne!
Hiányoztam, Lloyd?
Sokat gondolok rád.
Néha azon tűnődöm, lehetett volna-e máshogy.
Egy másik helyen és időben.
Talán újra együtt lehetünk,
mi ketten.
Lloyd!
Ellene nem megy!
Ez szimuláció, nem ő az!
Harumi, kérlek, ne csináld!
Elhagytál, Lloyd.
Önzetlen vagy, de hol voltál, amikor kellettél?
Hol voltál?
Lloyd, már nincs sok időm,
de bocsánatot akartam kérni.
Mindent sajnálok.
Adnál még egy esélyt?
Harumi? Tényleg te vagy az?
Lloyd, nem! Nem Harumi az!
A számítógép szórakozik veled!
Ez csak a program!
Mit csináltunk az első közös esténken?
A napnyugtát néztük?
- Zenét hallgattunk? - A csatornához mentünk.
Ételt vinni a szegényeknek. Az igazi Harumi tudta volna.
Nem Harumi vagy!
- Ne! - Lloyd!
Jay...
Mihez kezdünk most?
Megtesszük, amit kell.
Visszahozzuk őket...
És megállítjuk Unagamit.
A feliratot fordította: Vass András