Stanna, hoppa och sidoscrolla.
Våra vänner trodde på oss. Vi måste fortsätta.
Vi ska klara det, på nåt sätt. Vi kommer att återställa dem.
Okej, vad kommer nu?
Terra Domina.
Där finns den sista nyckeln.
Det verkar ganska...
...intensivt.
Vi närmar oss slutet av spelet.
Ja, då ses vi på andra sidan.
Jösses!
Unagamis Vansinnets tempel.
Det skulle göra mig vansinnig.
Okej, det där är snurrigt!
Vi borde vända om och tänka ut en plan.
-Kände ni det? -Vad?
Jag tyckte att jag kände nåt.
Oj!
Hallå!
Vad händer? Var kommer musiken från?
Jag var rädd för det här.
Vi är i ett gammalt plattformsspel.
Tvingar de en att springa mot kaos?
Man sidoscrollas dit, men ja.
Det finns regler.
Ett: man får inte gå bakåt.
Två: allt går bara fortare.
Tre: hindren är förprogrammerade, så man kan lära sig undvika dem.
Det viktigaste är att om man dör, börjar vi om från början.
Vänta, vadå från börj...
Okej.
-Jag förstår. -Måste vi göra om allt det?
Allihop? Vad orättvist.
Om vi skärper oss gör vi inte om misstagen.
Ja!
Okej, jag börjar tröttna.
Vi har inte många liv kvar. Var försiktiga.
Jag är nere på mitt sista liv.
-Jag med. -Samma här.
Inga fler misstag.
-Inget scrollande. -Har vi slagit nivån?
Jag ser inte keytanan.
Musiken blir alltid snabbare när spelet blir svårare.
Hur kan det bli svårare?
En evighetslabyrint!
Hoppas inte. De varar för evigt.
Kastar nån tegelstenar?
Inte tegelstenar, utan bomber!
Vad är det?
Och marken kan plötsligt fatta eld!
Jag ska aldrig mer håna gamla spel. Det är svårt!
Undra på att spelet aldrig kom ut. Vem vill spela "Spjut, bomber, heta golv"?
-Än sen? Det är oändligt! -Hoppas inte.
Tänk om det inte finns nån utväg?
Hörni, titta! En lootlåda!
Kom igen, ge oss nåt suveränt!
Cykloner är inte bra. De är ett virvlande kaos som utplånar allt.
Enda utvägen kanske är en naturkraft!
Vi får väl se.
Nu kan jag använda airjitzu!
Bra, men tillfälligt. Det blixtrar fortare!
Du kan snurra ända upp till toppen!
Men ni då?
Gör det utan oss så klarar nån sig.
Jag har en bättre idé. Håll i er!
Vänta, vad gör du...
Virvla upp!
Den varade inte i evighet.
Då borde den heta "superlånga, störiga men har ett slut"-labyrinten.
Ja, det rullar av tungan.
Ingen idé att skjuta på det.
Vi går in.
Musiken igen?
Hur kan det bli svårare?
Det måste vara bossfajten.
Välj er kämpe.
Är det ett gammalt fajtingspel nu? Bestäm dig, typen!
Vad menar han "välj er kämpe"?
Välj er kämpe.
-En av oss måste strida mot bossen. -Jag gör det.
Är du säker? Du har bara ett liv kvar.
Precis som ni.
Kämpen är vald.
Unagami väljer nu din motståndare.
Kämpe två blir...
Lloyd.
Harumi?
Skönt att se dig igen, Lloyd.
Hur?
Det är inte hon! Det är ett knep!
Ett kraftfält!
-Lloyd! -Nej!
Har du saknat mig? Jag tänker så ofta på dig.
Jag undrar om det kunde blivit annorlunda.
På en annan tid och plats.
Vi kan kanske vara tillsammans igen, vi två.
Lloyd!
-Jag kan inte slåss mot henne. -Det är inte hon!
Harumi, snälla, gör inte det här.
Du övergav mig.
Du räddar så många, men när jag behövde dig?
Var var du?
Lloyd, jag har inte lång tid på mig, men jag ville säga förlåt.
Jag är ledsen för allt.
Ge mig en chans till.
Harumi, är det verkligen du?
Nej, Lloyd! Det är inte Harumi!
Det är datorn som lurar dig!
Det är bara ett program!
Harumi, vad gjorde vi vår första kväll?
Såg solnedgången?
Musik?
Vi åkte till kanalerna i Ninjago City och gav mat till de fattiga.
Harumi hade kommit ihåg det.
Du är inte Harumi!
-Nej! -Lloyd!
Jay...
Vad gör vi?
Vi gör det vi måste.
Vi hämtar våra vänner...
...och stoppar Unagami.
Undertexter: Ingrid Berglund