Ninjago konfidentiellt.
Ninjago City.
Min stad.
Jag känner till den som mina egna kretsar.
Därför känner jag till...
...dess mörka sida.
Mina bästa vänner är fångade inuti ett spel som heter Prime Empire.
Ja, ni hörde rätt.
De hålls fångna där av skurken Unagami.
Men det namnet är lika falskt som en begagnad bilförsäljares smil.
Hans sanna identitet är Milton Dyer,
datorprogrammeraren som byggde Prime Empire.
Enda hoppet om att få ut dem
vilar på att hitta Dyer i den här världen. Min värld.
Jag fiskade efter ledtrådar men driver runt i ett hav av villospår.
Sen...
...klev hon in.
Där är du, Zane.
Sa hon, och kastade en strimma ljus in i min dystra värld.
Vem pratar du med?
Och varför är du klädd sådär?
Eftersom vi spanar efter en saknad person
så har jag laddat ner detektivresurser.
Och det har med... hattar att göra?
Enligt min analys har 100 % av framgångsrika deckare rock och hatt
och de säger högt vad de tänker. Så jag gör detsamma.
Det verkar osannolikt att hattval och monologer
kan påverka ett utredningsresultat.
Jag har redan försökt allt annat. Det här måste funka.
Jamen, okej då.
-Jag har ett nytt spår att utreda. -En ledtråd?
-Vad? -Detektiver kallar det "ledtråd".
Okej, en ledtråd. En källa som vill ge oss information.
Så en kanariefågel vill sjunga ut?
Vem är det?
Minns du fotot från Dyers hem?
Jag spårade vännen till en karaokeklubb.
Han kanske vet var Dyer är.
Så...
Ryktet på gatan gav oss ett hett tips om en golare.
Dags för deckarduon att sätta fart.
Jag hade varit här förut.
Det var en sjavig sylta med billigt bubbelte.
När vi klev in vände sig alla fula typer om efter oss.
Hallå där! Pratar han med oss eller om oss?
Jag gillar det i alla fall inte.
Räcker det med deckarpratet nu?
Sa hon nervöst,
för när vi såg de ruffiga nollorna
var det tydligt att vi låg illa till.
Zane! PIXAL!
Wow! Så kul att se er!
Vad för er till min karaokeklubb?
Åh, Dareth, hej!
Mitt minne säger mig att du äger anläggningen.
Säg inget, jag vet. Ni behöver den bruna ninjans hjälp på ett uppdrag.
Den bruna ninjan?
Låt mig gissa, de andra ninjorna är vilse i en galen värld och ni ska rädda dem?
Förvånansvärt rätt gissat.
Ja, det händer dem ofta. De är för härliga.
Vänta, jag hämtar attiraljerna.
Hallå där, ni två!
Jag har en oplockad gås med er ninjor.
Ni låste in min bror i Kryptariumfängelset.
Det är möjligt. Vem är han?
Flyktduvan.
-Vem? -Flyktduvan.
Ni vet: "Hans skri fyller natten!"
Namnet är obekant.
Lunsen var stor som en oxe och luktade som en med.
Vad sa du?
-Han var inget ljushuvud. -Hallå!
Men om han ville ha bråk så gav jag honom gärna det.
Jaså?
Vi får väl se.
Ta honom, pojkar!
Ju större de är, desto hårdare faller de.
Därför planerade jag en uppercut mot glaskäken.
Uppercut, va?
Blockerad!
Dräkten måste ha krympt i torktumlaren, för den är lite snäv om...
Vänta.
Började ni utan mig?
Oroa er inte, jag täcker...
...upp.
Han förutspådde vartenda slag, men en högerkrok skulle däcka honom.
Högerkrok? Blockerad!
Nu äger jag dig, ninjasnubben.
Den goda nyheten var att hon räddat mitt nindroid-skinn.
Den dåliga nyheten var att den vi letade efter nog hade stuckit.
Vem söker ni?
En barndomsvän till Milton Dyer.
Dyer? Det namnet har jag inte hört på länge.
Jackpott.
Var du Dyers vän?
Ja, när vi var små. Tony var namnet.
Vi söker information om var Dyer kan uppehålla sig.
Ni är inte de första som söker honom.
Reportrar kommer förbi ibland men...
Jag sa aldrig nåt, Milty förtjänade sitt privatliv.
Men vill du prata nu?
Det här med Prime Empire, ungar som saknas,
det är dags att prata.
Ut med språket. Var är Dyer?
Jag vet inte exakt, bara det här:
-Gå till Buddys pizzeria. -Varför då?
Milton spelade sitt första spel där och hittade sitt kall som programmerare.
Han kallade det Video Game City, gick jämt dit för att få inspiration.
Buddys var ett helt vanligt pizzaställe,
förutom att de hade stans bästa spel.
Snuten hade stängt det efter alla försvinnanden.
Nån kommer. Spring!
Jag vann nästan!
Småglin tjuvspelade där inne sen det stadsvida spelförbudet.
Du börjar gå mig på nervkretsarna.
Ska du prata så där hela tiden?
Hennes blick var arg,
men hjärtat röjde en respekt för min ovanliga teknik.
Det gjorde det inte alls. Hela jag är arg.
Jag stod inför en utmaning. Att bevisa att jag visste vad jag gjorde.
PIXAL! Ner!
Jag hörde att ni nosade runt Dyers gamla tillhåll.
Det var bara en tidsfråga innan ni dök upp här.
Gör Mekanikern också deckarrösten? Det är för märkligt.
Nu ger vi pysarna stryk.
Zane!
Vi måste...
Unagami kommer att bli nöjd.
Zane?
Zane!
Jag var desperat, redo att pröva allt, även Zanes detektivteori.
Jag tog på hatten och gav järnet.
Det måste finnas en ledtråd nånstans i världens virrvarr.
Min partner var borta men inte min vilja.
Svaret måste finnas på stället som Dyer kallade Video Game City.
Röstkommandot "Video Game City" accepterat.
Döm om min förvåning när jag såg att Zane hade rätt.
Den fåniga rösten hjälpte.
Så jag fortsatte med den.
Milton Dyer, antar jag.
Det var bara en tidsfråga innan nån hittade mig.
-För det är väl ingen artighetsvisit? -Nej, mr Dyer.
Eller ska jag kalla dig Unagami?
Jag är inte Unagami.
Unagami var namnet på vårt spel.
Vår arbetstitel innan vi kallade det Prime Empire.
Spelet Utan namn, game I,
men maskinintelligensen i spelet var så farligt
att jag inte kunde göra klart det.
-Vem gjorde det då? -Ingen.
Vi låste programmet så säkert att det aldrig skulle se dagens ljus.
Det enda sätt som det kunde bli klart på, vore om...
Om Unagami själv avslutade programmet.
Åh nej!
Undertexter: Ingrid Berglund