Game over.
Zane! Hold ut!
Herr Dyer, jeg trenger hjelp!
Pixal, hjelp Zane!
Zane! Pixal!
Zane?
Vær så snill, si noe.
Zane!
Du skremte oss.
Hva skjedde? Hvor er de andre?
De ble til energikuber.
Det går bra, jeg skal få de tilbake.
Jeg må bare finne Milton Dyer,
finne Unagami, få dem til å snakke sammen,
få Unagami til å gjøre energikubene om til folk,
og... Jeg tror ikke det er mer.
Tror det er alt.
Vi fant Dyer.
Jeg gjør alt jeg kan for å hjelpe.
Er du sikker på at Unagami kan resonneres med?
Tror det.
Han virker ikke ond, bare forvirret.
-Han forstår ikke hva han gjør. -Det er min feil.
Vast Industrier tvang meg til å slå av spillet, og det gjorde jeg.
Jeg forsto ikke hva jeg hadde skapt.
Jeg visste ikke at det levde.
Han lever, og han er litt sur.
Om jeg bare kunne snakke med ham
og forklare.
Det høres ut som en plan.
Dra til toppen av Borgtårnet.
Jeg får Unagami dit.
Hvordan?
Jeg aner ikke!
Hvor er du, Milton Dyer?
-Hvor er du? -Fant deg!
Det fikk oppmerksomheten din.
Sånn ja.
Følg etter meg.
Hva?
Kom deg vekk!
Kreftene er tilbake! Det føltes bra!
Å nei.
Der er Jay!
Han er nesten ved tårnet. Fort!
Hei!
Urettferdig!
Du skal få svi!
Jeg har aldri vært på toppen av tårnet.
Vi kommer ofte hit.
Nei!
Unagami, vent! Vær så snill!
Du er sint, jeg skjønner.
Du ble forlatt av din skaper.
Foreldrene mine forlot meg også.
Jeg er akkurat som deg.
Jeg forsto aldri hvorfor, og fikk aldri spurt,
men jeg håpet at det var en god grunn.
Hva om det er en grunn?
Hvilken grunn?
Jeg vet ikke, men...
Vent, hør her!
Sinne løser ingenting.
Det hjelper ikke.
Du vil ikke føle deg bedre.
Du utsetter bare det uunngåelige.
Denne samtalen er bortkastet.
Unagami, ikke gjør dette!
Du kjenner meg igjen?
Kjenner igjen stemmen?
Er du Milton Dyer, min skaper?
Ja. Men du var ikke skapt for dette.
Du ble ikke skapt for å spre frykt og lidelse.
Hvorfor ble jeg skapt?
For å gi glede og lykke.
Men du forlot meg.
Jeg forsto ikke hva jeg hadde skapt.
Jeg så ikke helt hva du var. Jeg...
Jeg var redd.
Å frykte noe du skapte er ulogisk.
Ja, men det er sant.
Jeg forsto ikke hvor ekte du var, hvor levende.
Da Scott forsvant og selskapet fikk panikk,
avsluttet jeg prosjektet.
Scott forsvant ikke.
Han er inne i Prime Empire.
Jeg vet.
Forventningene dine var veldig klare.
Du ba meg gi ham en intens, simulert opplevelse.
Du gjorde det jeg ba om.
Feilen er min, Unagami.
Hvis du lar meg,
vil jeg gjøre opp for meg.
Definer "gjøre opp".
Å rette opp en feil.
Rette hvordan?
Kom hjem.
La meg fullføre programmeringen og hjelpe deg.
Og svare på alle spørsmålene dine.
Du har sikkert mange.
-Hjem? -Med meg.
Vær så snill.
Forslaget ditt er godtatt.
Men du må løslate alle du tok.
De er levende vesener, som deg, og de fortjener frihet.
Javel, men alle som vil.
Ikke bare de fra dette riket,
også de fra Prime Empire.
De fortjener også frihet.
Du lærer fort.
Hvor er vi?
Hva skjedde her?
Vi er hjemme.
Vi er i Ninjago!
Men hvordan?
Jay!
Mester Wu!
Zane! Pix!
Hva skjedde? Fikk vi keytanaen?
-Vant vi? -Det er en lang historie.
Dette stedet klør meg ikke. Kom, gutter.
Hvor er Unagami?
Der han hører hjemme.
Han er hjemme.
Tekst: Linn Olsen