Ulvens hemmelighed.
De kaldte sig Garmadons Sønner,
og deres uhyggelige tegn lignede min far.
Så snart jeg så det, vidste jeg det. Så sker det igen.
Jeg er altid uheldig.
Jeg troede, hende Harumi kunne lide mig. Men det var skuespil.
Hun ville bringe min far tilbage og udslette os.
Altid heldig.
Det ser ikke godt ud. Vi sætter farten op.
Vær hilset, Isens Kejser.
Grimfax' legion vender hjem i triumf.
Sejren er Deres.
Vær hilset, tapre Grimfax.
Fortæl om din store sejr,
for du drog ud med langt flere samuraier, end du har med hjem.
Det er sandt, slaget var hårdt.
Landsbyen har beskyttere. Fremmede, der kæmper tappert.
Men vi vandt til sidst.
Har I dræbt disse fremmede?
Endnu bedre! Vi slukkede deres ild.
Uden den er de fortabt.
I slukkede deres ild, siger du?
Hvorfor ser jeg så i min krystal,
at den stadig brænder?
Hvad? Umuligt.
Bringer du nyt om nederlag og vover at kalde det sejr?
Straf ham, Herre, for hans bedrag.
Vent! Jeg beder Dem!
Straf ham.
Du skal sone dette.
Ja, Iskejser. Tak.
Forlad mig nu.
Og landsbyboerne, der trodser Dem? De planlægger at vælte Dem.
Og den fremmede i grønt kommer nærmere for hver dag. Hvad med ham?
I grønt?
De er plaget af fjender.
De rejser sig, så De må vise styrke.
De må dræbe disse tronranere.
Jeg slipper Boreal løs.
Boreal vil straffe landsbyen.
-Og den fremmede? -Han vil møde en anden skæbne.
Så var der den her kæmpe stenkolos, og hvad skulle jeg gøre?
Dem kan spinjitzu ikke klare.
Sammen fik vi fældet den, men puha, det var ikke nemt.
Vent.
Hvad er det?
Det ligner ikke normal is.
Ja, det er måske ingen god idé.
Der er mere. Det er overalt.
Vi må videre.
Vi må finde læ, hvis det bliver værre.
Sådan skal is ikke opføre sig.
Kan du høre det?
Åh nej.
Kom nu!
Hallo! Væk fra ham! Find en på din egen størrelse.
Okay, du er større, men du ved, hvad jeg mener.
Hvor mange slag skal du have, før du mærker det?
Røde!
Røde? Er du okay?
Du lever. Hold ud, jeg giver dig varmen.
Bare slap af. Vi skal nok klare den.
Alt bliver fint. Jeg passer på dig.
Hvem er du? Hvor er Røde?
Det er jo Rødes forbinding.
Er du Røde? Er du en ulv?
Jeg mener, en pige?
-Jeg kan forklare. -Ja, prøv bare.
Jeg hedder Akita, en Formling.
En formskifter? Så du snød mig.
Jeg fortalte alt muligt i den tro, at du bare var en ulv.
-Jeg stolede ikke helt på dig. -Du stolede ikke på mig?
Sjovt, for det er jo helt omvendt.
-Det var ikke ondt ment. -For sent. Skaden er sket.
Alt det, jeg fortalte.
Om min far og Harumi og...
Jeg bad ikke om din livshistorie. Du taler bare så meget.
Virkelig meget.
Virkelig meget? Jeg er da ærlig. Jeg forklæder mig ikke.
-Kalder du mig en løgner? -Ja, måske.
-Træk det tilbage. -Nej.
Jeg reddede dit liv! Du burde være taknemmelig!
Og jeg reddede dit. Så vi står lige.
Forsvind. Jeg rejser kun med folk, jeg stoler på.
Fint. I lige måde. Hold dig væk!
Fint.
Hvad nu? Jeg bad dig forsvinde.
Du bestemmer ikke over mig. Jeg går den vej, jeg vil.
Og det er den vej!
Der skal jeg hen. Hvorfor skal du den vej?
Jeg skal møde Iskejseren.
Der skal jeg også hen. Og befri Zane fra Iskejseren.
Hvordan? Vil du kede ham ihjel med historier om Harumi?
Hvad vil du da? Hente hans hjemmesko?
Jeg kan hurtigt blive en ulv igen og bide dig.
Måske har han kæledyrsallergi.
Lad mig være!
I lige måde!
Du bør ikke løbe. Du er såret.
Undskyld, jeg snød dig.
Jeg undskylder også.
Du fortalte mig alt om dig selv, og jeg fortalte ingenting.
Jeg fortæller gerne, hvis du stadig vil høre det.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve