ULTIMA DINTRE SCHIMBĂTORI
Povestea mea începe demult.
Înainte de iarna lungă,
când tărâmul nostru era încă bogat și verde.
Cândva...
înainte să pierd totul.
Trăiam și munceam în pădure fericiți.
Eram Schimbători și trăiam în pace.
La finalul zilei, ne întorceam în sat.
Era un loc frumos, ridicat în inima pădurii.
Era casa mea.
Dar eu și fratele meu, fiind mici, nu ne găsisem încă forma de animal.
Și, deși lui nu i-am spus-o, eram neliniștită.
Ce e? Încă ai emoții?
- Nu. - Ți se vede în privire.
Nu mă pot abține!
Dacă ceva nu merge bine și nu-mi găsesc forma?
În curând e Alegerea. Dacă nu-s pregătită?
Ești pregătită. Toți cei puri își găsesc forma de animal.
Nu toți.
Asta a fost demult. S-a întâmplat o dată.
Ne vom găsi amândoi forma de animal.
Și vom zburda prin pădure zi și noapte. O să vezi.
Săptămâna a trecut, nu și neliniștea mea.
La țanc pentru altă Alegere.
Ce tradiție brutală și sălbatică!
Și ce vei face cu acești copii nevinovați
dacă forma de animal nu vine la ei?
Îi vei respinge?
Ca pe mine?
Nu te-am respins, Vex.
Tu singur ai ales exilul.
Minciuni!
Când nu mi-am găsit forma, m-ați dușmănit.
Toți!
M-ați batjocorit și m-ați bârfit pe la spate.
Vex Cel Jalnic.
Vex, Rușinea Satului. Vex Cel Fără Formă.
În tine vorbește frica.
N-ai încredere în oameni, Vex.
Vezi doar răul chiar și când el nu e acolo.
M-am gândit mult la trădarea ta.
Ani de ură și singurătate în sălbăticie
și e timpul ca puterea ta să ia sfârșit.
Călătorind, am descoperit o putere incomparabilă cu talentul de Schimbător.
Puterea Stihiilor.
Vă puteți supune de bunăvoie
sau cu forța, atunci când voi reveni.
În orice caz, o să-mi iau locul de drept.
Alegerea vă aparține.
Ești un neghiob, Vex,
și nu vom ceda în fața amenințărilor tale.
Vei regreta asta!
Vex s-a întors în pădurile de unde venise.
Și am reluat Alegerea. Dar eram tulburată.
Eu și Kataru am plecat în sălbăticie, nesiguri de drum,
temându-ne că întoarcerea lui Vex e un semn rău.
Alegerea se face în tăcere, deci n-am vorbit.
Am așteptat și așteptat.
Ce anume, nu știam.
Un semn, o viziune...
care să ne ghideze spre formele noastre.
Și în fiecare zi călătoream tot mai departe.
Și cu cât ne îndepărtam, cu atât mă temeam că nu-mi voi găsi forma,
că voi deveni furioasă și rea ca Vex Cel Fără Formă.
Dar, în sfârșit...
Akita!
Kataru!
Akita!
Am reușit! Ne-am găsit forma! Ți-am spus eu!
Trebuia să ghicesc că vei fi urs. Ți se potrivește.
Fiindcă sunt puternic?
Ești zgomotos, mereu flămând și dormi jumătate de an.
Uită-te la tine. Lupoaică!
Vicleană și isteață. Și dințoasă.
Haide! Ce mai așteptăm?
Poți ține pasul cu mine?
Abia aștept să le arăt celorlalți!
Ia-o înainte. Eu mai dau o raită.
Ești zvăpăiată ca un lup!
Pe curând!
Nu!
Kataru!
Kataru! Fugi!
Te rog.
Nu! Kataru!
Kataru!
Am părăsit satul pentru totdeauna.
Nu mă voi întoarce
până când Vex și stăpânul lui, Împăratul Gheții, nu vor da socoteală.
Nu știam.
Acum știi.
Împăratul l-a prins pe amicul meu, Zane. O să-l aduc înapoi.
Deci noi doi suntem în aceeași misiune.
Nu aceeași. Tu vrei să-ți salvezi prietenul.
Eu vreau să mă răzbun!
Subtitrarea: Brândușa Popa