Synkin hetki.
Tuo hirveä ääni...
Se on Suruntuoja, lohikäärme!
Se se on.
Sanoit, että suuri sankari tappoi Suruntuojan!
Niin tappoi.
Se palasi!
Kallovelho on herättänyt sen henkiin!
Mitä?
Vahva luola!
Se on -
ainoa toivomme!
Vihdoinkin hyviä uutisia.
Jätkät!
Hys! Älä sano mitään ääneen!
Haluatko Hönttien kuulevan?
Kyllä haluan.
Jos jätämme ne,
heidät purraan palasiksi.
Seuratkaa minua!
Häh?
He pakenevat vuoren sisään.
Murskatkaa se kokonaan!
Perään! Te kaikki!
Kans...
Kansleri Kai.
Käskekää sulkea luola!
Sekö pitää ihan sanoa?
Sulkekaa luola! Nyt!
Se on jumissa!
Unohtakaa pyörä! Katkaiskaa ketju!
Se ei sulkeudu ajoissa.
Sitten hankitaan heille aikaa!
Te... -Ette...
Saa... -lupaa -
kulkea tästä eteenpäin.
Ninjago!
Ha!
Varokaa!
Se tulee alas!
Kamut! Tulkaa tänne!
Juoskaa!
Olemme kai nyt turvassa.
Oletko tosissasi? Emme ole turvassa!
Vihollisia luolassa.
Sinä päästit heidät tänne.
Mitä? Missä?
Höntit!
Taasko tätä? -Pilailet.
Älä jaksa. -Turvatkaa kalleutenne -
Hönteiltä!
Kuten varastivat Vapautuksen norsunluuterän.
Te varastitte terän!
Millyn terän!
"Gilly", sinä mössösuu.
Milly on meidän legendamme!
Senkin legendaarinen legendavaras!
Höntit, etsikää luolasta teräämme,
jonka Nulikat varastivat!
Sen löytäminen tekisi vankina olon sen arvoiseksi.
Voitte lähteä milloin vain.
Onko luolasta toinen tie ulos?
En tietenkään!
Ymmärrätkö edes vahvan luolan ideaa?
Nulikat ja Höntit, kuunnelkaa!
Tarjoan teille yhtä ainoaa mahdollisuutta.
Heittäkää ninjat ulos, niin säästän henkenne.
Annan teille armoa.
Armoa!
Heittäkää heidät ulos, niin saatte -
palata töihin kaivoksiin.
Kaikki tulee olemaan niin kuin ennenkin,
rauhan ja kovan työn aikakausi.
Joten vannokaa Kallovelhon nimeen.
En ikinä! -En!
Minä puhun nyt, Nulikka!
Aloimme puhua samaan aikaan!
Minä sanoin "Ei",
ennen kuin avasit suusi.
Te kaikki... -Näkikö kukaan?
Kuka avasi suunsa ensin?
Kuunnelkaa... -Vastatkaa nyt joku!
Höntit eivät ikinä palvele Kallovelhoa!
On vaikea olla samaa mieltä Höntin kanssa,
mutta eivät Nulikatkaan!
Olkoon niin.
Suruntuoja, luurangot, tuhotkaa heidät!
Tuhoa!
Hävitystä
Se halkeaa!
Sanoit vahvan luolan -
kestävän Suruntuojaa.
Luulimme sen voivan,
sitä ei testattu ylösnoussutta luurankolohikäärmettä -
ja luurankoarmeijaa vastaan!
Ilman Gillyä kaikki on menetetty.
Skannaatko tämän?
Kivimuurin takana on tila.
Ehkä aiemmin peitetty tie ulos.
Kuunnelkaa!
Kivimuurin takana on aukko!
Se saattaa olla tie ulos.
Jos hajotamme muurin,
kaikkien pitää auttaa.
Ja kaikilla tarkoitan "kaikkia"!
Katso! Täällä on jotain.
Hän on oikeassa! Kammio!
Katso heitä.
Tekevät yhteistyötä.
Rinta rinnan.
En uskonut näkeväni sitä.
Mitä?
Ei.
Se on umpikuja.
Mitä teemme?
Emme pääse ulos.
He ovat pääsemäisillään läpi.
Minä...
Olen pahoillani.
Olin väärässä, kun johdin teidät tänne.
Annoit meille suojaa.
Minäkin olen pahoillani.
Mistä?
Te Nulikat arvostatte perhettä,
kuten Höntitkin.
Teette kovasti töitä, kuten Höntit.
Kunnioitatte Millyäkin,
kuten Höntit.
Onko mahdollista,
ettemme ole niin erilaisia?
Olin typerys.
Näin vain eroavaisuutemme,
en yhtäläisyyksiämme.
Olimme kaikki hölmöjä.
Meillä on yhteinen vihollinen.
Seiskäämme rinta rinnan, ja kohdatkaamme hänet liittolaisina.
Sovittu.
Unohdetaan riitamme ja kohdataan hänet yhdessä.
Niin kaunista.
Kaksi kansaa tulee yhteen -
rauhassa ja rakkaudessa.
Ei ole rauha!
Mutta luulin...
Sinun on virallisesti julistettava se.
Sinä olet kansleri.
Hyvä on.
Nulikoiden kanslerille annetulla vallalla julistan -
rauhan Hönttien kanssa.
Kuningattaren vallan voimalla julistan -
rauhan Nulikoiden kanssa.
Nyt on rauha.
Odottakaa! Teemme sen!
Hyväksymme tarjouksesi.
Mitä?
Tarjouksesi.
Annamme itsemme sinulle. Päästät heidät pois.
Mutta ei takaisin kaivoksiin.
Päästät heidät vapaiksi.
Jos vannot sen,
antautumme ilman taistelua.
Hmm. Sovittu.
Jälleen kerran -
ulkopuoliset vaaransivat kaiken pelastaakseen meidät.
Jätä meidät rauhaan, kuten lupasit!
Ai, se.
Ettehän oikeasti uskoneet sitä?
Typerykset!
Tekstitys: Matti Ollila