ȘTERGE
ȘTERGERE FIȘIERE
CLORURĂ DE POTASIU
PERSONAL OSCORP Richard Parker
OSCORP INDUSTRIES GENOMICĂ
Laborator genomică Camera 4B
ACCES INTERZIS UTILIZATOR REVOCAT
OSCORP GENOMICĂ
Lumea va spune că sunt un monstru
pentru ce am făcut.
Și poate are dreptate.
Întotdeauna am crezut că o să am mai mult
- ...timp. - Tată!
Tată!
Îmi pare rău.
Peter!
Îi place să doarmă cu lumina aprinsă.
Mary, trebuie să plecăm.
Tată...
Fii cuminte!
Am găsit un loc sigur pentru la noapte, la Lacul Geneva.
- Îl încarci? - La Roosevelt. Totul.
Doar pentru cazul în care...
O să fim bine, Mary.
I-ai văzut fața? N-o să înțeleagă în veci.
Mary, am vorbit despre asta.
Viața, așa cum o știam, s-a terminat.
O să ne trăim restul zilelor privind peste umăr.
N-o să ne mai simțim în siguranță. Nu-i putem face asta.
E doar un băiețel.
Știu, știu, dar o să fie bine.
O să fie bine.
Cei ce trudesc n-au odihnă, nu?
Nu, mă tem că nu.
Risc profesional, bănuiesc.
La ce lucrezi?
Fac planuri. Aș putea vorbi cu pilotul?
Ai nevoie de ceva?
Poate pot ajuta.
Aș vrea să-i contactez să mă asigur că totul e în regulă când aterizăm.
Știm amândoi că nu se poate, dr. Parker.
Progres mesaj: Se încarcă fișier la Roosevelt... 11%.
- Richard! - Se spune că ești un geniu.
Richard!
Nu dacă te gândeai că poți scăpa.
Richard!
Mary!
Mare.
E în regulă, e în regulă.
Sunt aici. Te țin, bine?
Îți pun centura.
Gata. Poți respira? Mare?
- Roosevelt. - Ce?
Roosevelt.
AVERTISMENT: Încărcare întreruptă
Se încarcă.
Se încarcă, bine?
O să fim bine. Rezistă!
ÎNCĂRCARE COMPLETĂ
Ce ai azi pentru mine, New York?
În direct, din elicopterul New York 1.
Un camion Oscorp care transporta plutoniu a fost deturnat.
Poliția e în urmărire.
Bine, la treabă!
Salutați-l pe Aleksei Sytsevich!
Omul-păianjen!
Bună, pietoni!
OSCORP AVERTISMENT
Cioc, cioc!
Dle infractor!
Numele meu e Omul-păianjen. Zi-mi Pânzarul, zi-mi Uimitorul...
Dar nu-mi zi să vin la cină. Te-ai prins?
Nu dai mâna? Îmbrățișezi?
- Eu lichidez! - Ho! Bine.
Avertisment: plutoniu 238 este un material radioactiv
foarte explosiv.
Scuzați-mă!
Mai e loc pe trotuar, oameni buni. Vă rog!
- Ai grijă, omule! - Am planuri aici.
Puțin ajutor?
Puțin ajutor, vă rog?
Ai o problemă cu arma?
Hai să te ajut.
Pârtie!
Prea multă muncă...
Nu-i a bună.
Mă întorc imediat.
Atenție! Ai grijă!
Bun, uite așa.
- Ești bine? - Ești Omul-păianjen.
Costumul mă dă de gol, nu? Astea par importante, Max.
Max? De unde-mi știi numele?
E scris pe insigna ta.
Sunt un nimeni.
Nu e adevărat. Ești cineva.
Linge! Ascultă-mă!
- Am nevoie de tine. - Chiar?
Tu ești ochii și urechile mele,
- ...bine? - Bine.
Ne mai vedem!
Avertisment: Încălcare protocol.
Mâinile sus!
Prinde-l, Păienjenel!
Te-am prins! Nu! Și pe tine!
Nu! Tu! Nu pleci nicăieri!
Vino încoace! Vino la tata!
La o parte!
Bine. Terminați!
Zău așa!
Stai! Vino înapoi!
La picior!
Te-am prins!
Apel: GWEN
Îmi pare rău, întârzii un pic. M-am blocat în trafic.
Prost! A început deja.
- Știu. Îmi pare rău. - Unde ești?
La 1 cu Broadway, 2 cu Broadway, 3 cu Broadway.
5 minute. Maxim 10.
- Alea sunt sirene? - Nu.
- Peter... - Nu.
- Peter! - Nu sunt sirene.
Nu...
Peter...
Ce se întâmplă?
Peter!
Alo!
- Peter! - Vin imediat. Promit.
Șefa de promoție de anul acesta... Vă rog, urați-i bun venit lui Gwen Stacy.
Bună dimineața, stimați profesori
și familii ale colegilor mei absolvenți.
E o onoare să stau azi aici.
Bună!
- Dă-te jos! - Ți-am spus că sunt în întârziere.
S-a terminat, păianjen!
Zău?!
Știu că ne credem toți nemuritori.
Așa ar trebui să ne simțim.
Absolvim.
Dar, ca cei patru ani scurți de liceu,
ceea ce dă valoarea vieții
este faptul că nu ține la nesfârșit.
E prețioasă deoarece se sfârșește.
Știu asta acum mai mult ca oricând.
Și o spun...
...în special astăzi,
ca să ne amintească că timpul înseamnă noroc.
Nu-l irosiți trăind viața altcuiva.
Dați valoare vieții voastre.
Luptați pentru ceea ce contează pentru voi.
Orice-ar fi.
Chiar dacă dăm greș,
ce mod mai bun există de a trăi?
Iau eu asta. Nu e a ta.
Nu e ăsta sfârșitul, Păianjen!
Michael Oates.
Julia Orchard-Heymans.
Alexis Ortiz.
Bo Parisi.
Peter Parker.
Cred că-l știu pe tipul ăla.
Peter Park...
Îmi pare rău.
Stai, fă-o din nou!
Peter, pentru Dumnezeu, era să fur o pălărie și să urc eu acolo.
Mi-ar fi plăcut să văd asta.
Ar fi fost bestial. Nu, asta e pentru tine.
- Sunt așa mândră de tine! - O meriți.
Scumpule, sunt așa mândră de tine.
Știu ce-ar spune unchiul Ben.
Da, și eu.
"Grăbește-te! Petrecerea s-a terminat. Trebuie să-ți găsești o slujbă."
Al doilea lucru pe care l-ar spune: "Nu urma cărarea, croiește-ți drumul tău."
Ralph Waldo Emerson.
- Nu. - Cum nu?
Ben mi-a spus că el a inventat-o.
Chiar ai învățat ceva aici.
Aș vrea ca unchiul tău să fi fost aici.
Și eu.
Și ai mei.
Da. Da.
Bine, poți pleca. Du-te!
Mă întorc imediat.
- Ăla e programul tău? - Bun, adunarea!
Una repede. Zâmbiți!
- Zâmbim! - Zâmbim!
- Bine. Mă găsiți aici. - Dă-mi două secunde.
- Nu te duce prea departe! - Mă bucur că v-am văzut.
Bună!
Blocajul în trafic a avut legătură cu mafia rusească...
HOȚII OSCORP PRINȘI ÎN PLASĂ!
...și mitraliere cumva? De ce nu mi-ai spus?
Ce era să fac? Urma să ții discursul.
Gwen! Scumpo! Poză de familie!
Bine.
Vii la "dim sum"?
Nu mă poți ține la depărtare.
E la 8. Nu întârzia!
- Nu. - Bine.
Și am să țin discursul pentru tine.
Toată noaptea? Vreau să-l aud toată noaptea.
Iar și iar, toată noaptea.
- Doamne! - A fost binișor.
Grozav! Peter! Vii și tu? Haide!
Trebuie s-o găsesc pe mătușa mea, dar vin mai târziu. Mulțumesc.
O să-ți faci dușmani.
Vor fi răniți oameni.
Vreau să-mi promiți ceva.
N-o amesteca pe Gwen în asta.
Promite-mi asta.
Peter e afară. Mă duc să văd dacă e bine.
Ce faci? Ce...?
Peter...
Ce e?
- Bună! - Ce ai?
Ești bine?
Nu știu ce fac.
E tata, nu-i așa?
Da.
Îl văd oriunde mă duc.
Nu știu ce să fac. Și nu pot să mi-l scot din minte.
- Da, dar am vorbit despre asta. - Știu, dar, Gwen...
- Nu e alegerea lui. - Gwen...
I-am promis că o să stau departe de tine.
Și acum o să vin să iau masa cu familia ta.
Cum să fac asta? Ce spune asta despre mine?
Nu știu, ce?
Că nu voi putea trăi cu mine însumi.
- Credeam că înseamnă că mă iubești. - Te iubesc.
Te iubesc.
De ce nu e suficient?
Dacă pățești și tu ceva,
cum a pățit el, din cauza mea?
Nu, stai, stai!
Nu pot permite asta.
Ascultă-mă...
Ești Omul-păianjen.
Și îmi place asta.
Dar pe Peter Parker îi iubesc mai mult.
Merită pentru mine.
Nu te pot pierde și pe tine.
Dacă nu putem fi împreună pentru că nu poți să mă pierzi...
...cine are de câștigat, Peter?
Nu pot. Îmi pare rău, Gwen.
Mi-ai făcut asta...
...iar și iar, Peter.
Nu pot trăi așa.
Mă despart de tine.
Eu mă despart de tine.
Bună dimineața, newyorkezi!
Ne așteaptă încă o zi frumoasă aici, în oraș.
Sunt câțiva nori...
Aparițiile tot mai dese ale Omului-păianjen au stârnit o dezbatere națională
despre rolul justițiarismului în combaterea infracționalității.
Ce ziceți de Omul-păianjen?
Aseară, pe podul Manhattan, a salvat 12 vieți.
Așteptăm apelurile voastre.
Cred că, fără Omul-păianjen, orașul n-ar avea nicio speranță.
Cine credeți că plătește pentru daunele făcute de el?
Noi, contribuabilii.
- Tu ai făcut asta? - Da.
E o turbină eoliană.
Tu ai făcut-o? Nu se poate!
E uimitoare!
E ca și nouă, nu?
Te conduc acasă.
- Cum te cheamă? - Jorge.
Jorge? Eu sunt Omul-păianjen.
Nu-mi simt copiii în siguranță cu el prin preajmă.
Dă-te la o parte și lasă poliția să-și facă treaba!
Unii oameni cred că s-ar putea să fie mai mult de un Om-păianjen.
Voi ce credeți?
Unul sau mai mulți?
Aș vrea să știu cine e în spatele măștii.
Bună!
- Frumos costum. - Mersi.
Avem un apelant, Max, care zice că-l știe pe Omul-păianjen.
Sunt supărat. Omul-păianjen e neînțeles.
E o persoană foarte bună. Ne protejează.
Ba chiar mi-a salvat viața odată.
Am devenit oarecum prieteni.
Cât face?
Ești păianjenul ăla!
Omul-păianjen.
Sunt Omul-păianjen.
SPAIMA-PĂIANJEN?
Omul-păianjen nu e polițist, nu e pompier.
Cu ce drept se amestecă în treaba altora?
Peter, scumpule!
Pot să intru?
Nu!
Examenul începe la 9, scumpule.
Și ai spus că-mi duci mașina la service,
pentru că tot moare, ai uitat?
Lasă-mă o secundă, mătușă May, și-ți deschid.
Peter, lasă-mă să intru.
Încerc să-mi pun...
Ai spus că examenul e la 9 și că-mi duci mașina la service.
- Nu! Nu poți intra. - Ce fa...?
Peter! Pentru Dumnezeu!
Ai spus că-mi duci mașina la service, pentru că tot...
- Ești bine? - Da, sunt bine.
Sunt doar...
Sunt foarte gol acum.
Ce-ai pățit pe față? E murdară.
- Da? - Da.
A, da, am curățat coșul.
Noi n-avem coș.
Ce?!
- Ai întârziat. - Știu.
Jos, acum!
- Pleci? Sunt destul de gol. - Bine, plec.
- 'Neața! Te iubesc. - Și eu. Grăbește-te!
SE ȚINE DE UN FIR DE AȚĂ!
MAX ȘI OMUL-PĂIANJEN SALVEAZĂ NEW YORKUL
Ia te uită cine e aici!
Păienjenel!
Cum a fost dimineața ta?
Super, Max! Super!
Am fost plecat să salvez lumea.
Să protejez pe toată lumea.
Dar își sărbătorește cineva ziua azi?
De-asta ești aici!
Ți-ai amintit de ziua mea.
Lupți atâta împotriva infracționalității
și ți-ai făcut timp să mă vizitezi pe mine. Max. E uimitor să...
Dar e firesc.
De ce nu m-ai vizita?
Suntem prieteni la cataramă.
Ce faci? Mi-ai făcut un tort?
Lumea n-are șansa să vadă lucrurile mărunte pe care le faci pentru oameni.
Știu ce spune presa despre tine,
dar nu contează, pentru că eu te cunosc
și ești uimitor.
De asta are nevoie presa.
Ar trebui să-ți spună Uimitorul Om-păianjen.
Îți place, Păienjenel?
Îmi place mult, Max.
Bine. Pentru că astăzi
va fi
uimitor.
Da. Circuitul 39.
N-am întârziat, Harvey. Ajung în 15 minute.
Vreau să știu dacă poți găsi altă chelneriță...
STUDENT ȘCOALA DE ASISTENTE
...pentru că încep practica la spital.
Și nu-i spune lui Peter. Nu vreau să știe.
O să-și facă griji.
Da. Da. Bine, s-a făcut.
Tură dublă joi.
Bine. Pa!
- Cine era? - Harvey.
- Tură dublă? - Uneori.
N-am altceva de făcut. Îmi plac fetele.
Mi-e dor de Ben. Și mai pun niște bani la pușculiță.
Am mai vândut niște poze la Bugle. Ar trebui să ajute.
Ar ajuta, dacă ți-ar da un salariu corect.
Nu, Jameson îmi dă salariu corect.
Dacă ar fi 1961, mi-ar da un salariu corect.
Stai! Ce faci? Ce faci? Nu, eu spăl rufele.
- Ba eu. - Nu, eu.
E treaba mea. Le-am spălat de când aveai 6 ani.
Înțeleg, dar sunt la facultate acum.
E timpul să-mi spăl singur chiloții murdari.
Ultima oară le-ai făcut pe toate roșii sau albastre,
- ...așa că nu. - A fost o greșeală.
Am spălat steagul american.
Nimeni nu spală un steag.
Eu da, și n-am s-o mai fac.
- E mașina mea. - Fie. Sunt doar chiloți.
Sunt rufele mele, casa mea, mașina mea.
Termină! Mănâncă-ți micul dejun.
Bine, șerife. O fac mai târziu.
- O fac eu. - Las-o baltă!
- Dă-mi-le mie. - Nu, le spăl altă dată.
Scuzați-mă.
Idiotule!
N-ajung.
Blocaj. Haideți, haideți!
- Ai grijă, prietene! - Haideți!
Oscorp Industries
e mândră să anunțe prima rețea electromagnetică de curent din lume.
Convertind centrale vechi într-un câmp de turnuri hidroelectrice,
generăm energie curată, ecologică, de durată
ca să alimentăm Manhattanul, cele 5 zone,
și-apoi lumea, generații de acum înainte.
- Dillon, ai întârziat. - Trenurile merg așa încet, dle.
Nu-ți dai seama că Oscorp răspunde
de toată energia din oraș?
Am propus multe proiecte pentru rețea,
multe s-au folosit și am observat.
Sunt proiectele mele.
Tu le-ai făcut?
Sigur.
Și eu sunt Omul-păianjen.
Nu ești Omul-păianjen! El e Leu, tu ești Săgetător.
Dacă-l mai spurci o dată, îți rup capul ăla ferchezuit!
Treci la muncă!
Ce etaj, vă rog?
- 74. - Mulțumesc.
Ține-l!
- Îl ții, te rog? - Gata.
Mulțumesc, ești un domn.
Majoritatea l-ar fi lăsat să se închidă.
Majoritatea nu observă alți oameni.
- Ce etaj, vă rog? - 63.
Îi spun eu. Care?
63.
63, vă rog.
- Mulțumesc. - Repede.
Mulțumesc mult.
Eu sunt Max. Max Dillon.
Gwen.
- Îmi pare bine. - Și mie.
E ziua ta?
Da. Niște prieteni mi-au făcut fluturașul.
Dau o petrecere la un club mare. Multe vedete.
Te-aș invita, dar lista de invitați s-a încheiat.
Am înțeles. Am înțeles. Mulțumesc oricum.
E palpitant.
Trebuie să fie mișto, nu? Ca toată lumea să te privească așa.
OMUL-PĂIANJEN SARE-N AJUTOR?
Omul-păianjen mi-a salvat viața odată.
Dintre toți oamenii din oraș, m-a salvat pe mine.
A spus că are nevoie de mine.
Trebuie să fie un sentiment plăcut.
Etajul 63.
Mi-a făcut plăcere, Max.
Stai, și-a amintit numele meu.
Bun venit acasă!
E întuneric înăuntru.
O să ți se obișnuiască ochii.
E mai bine așa.
Tată...
Nu așa mi-am imaginat că o să mor.
Uitându-mă la fiul meu
și văzând un străin.
Ai atâta potențial, Harry.
O inteligență pătrunzătoare
și îi dai cu piciorul.
Nu, tu mi-ai dat cu piciorul.
M-ai expediat la internat la 11 ani.
Când am împlinit 16 ani, mi-ai trimis scotch.
Sau una dintre asistentele tale.
Sunt destul de sigur, pentru că pe felicitare scria:
"Salutări! Norman Osborn."
Nu mă mai aștept
să mă ierți.
Nu cred în miracole.
Cum ai putea înțelege
că a trebuit să-ți sacrific copilăria
pentru ceva mai măreț?
Și nu doar pentru mine!
Pentru tine!
A început să-ți zvâcnească mâna?
Când stai întins și simți că începe,
ascunsă sub piele,
așteptând să se arate.
Să îți arate
cine ești cu adevărat.
Hiperplazie retrovirală.
Nu ți-am spus niciodată...
...că este genetică.
Boala noastră.
Blestemul Osborn.
Și a început la vârsta ta.
Ia să văd.
Mâna. Dă-mi-o.
Cea mai mare moștenire pe care ți-o pot da
nu sunt doar banii,
ci asta.
Suma totală a muncii mele.
Tot ce-am făcut ca să rămân în viață.
Poate tu poți reuși
unde eu am eșuat.
Dragă dle Jameson, poze noi și factura.
Ar trebui să vă gândiți că poate Omul-păianjen încearcă să ajute.
Cu stimă, Peter Parker.
J.J.Jameson - GREȘIT!!!
Norman Osborn, fondatorul și directorul legendar de la Oscorp Industries a murit,
a confirmat un reprezentant Osborn.
L-a lăsat în urmă pe fiul său, Harry Osborn,
singurul moștenitor al imperiului corporativ Oscorp.
Harry.
Osborn a schimbat abordarea medicinii față de vindecări
și a afectat viața a milioane.
Am fondat Oscorp, pentru că m-am uitat la lumea din jur și mi-am zis:
"Se poate și mai bine. Și trebuie să fie mai bine."
Einstein a spus că lumea nu poate fi schimbată fără să ne schimbăm gândirea.
Dar schimbarea nu e doar un slogan.
Începe cu muncă grea.
Schimbarea începe cu perseverență și hotărâre.
Dl Osborn a schimbat lumea.
Acum ține de noi să ne asigurăm că speranțele și visurile sale rămân vii.
Dar nu astăzi.
Ziua de azi este pentru jelire.
- Alo? - Gwen Stacy?
Da. Cine e?
Vă sun de la Bursele Oxford. Avem o veste îmbucurătoare.
- Dillon, stai aici. - Poftim?
E o problemă cu curentul la genomică. Vezi ce e.
Dar e ziua mea. Toată lumea pleacă. De ce să rămân?
- Pentru că ești special. - Smythe!
Adică dle Smythe!
La mulți ani!
Bioelectrogeneza:
generarea de electricitate prin organisme vii pentru alungarea...
Ia să vedem ce e cu voi. Bună, băieți!
Cei manipulați genetic...
Măcar cineva petrece!
Bine. Un pic bolnav.
Dar am medicamentul tău.
Mi-e rău că nu pot ajunge la ziua mea, după tot ce am făcut pentru companie.
Am proiectat rețeaua...
- Avertisment. - Trebuia să fac încălzire.
- Defecțiune în sectorul 5A. - Știu! Doar o mică indigestie.
Pun pariu că nu știai că e ziua mea, nu, Kari?
Îmi cânți "La mulți ani"?
Va trebui să-mi cânt singur.
- Gilbert! - Ce?
Aici Max. Poți opri curentul în sectorul 32, te rog?
Nici vorbă! Ies pe ușă.
Cum "nu"? Sunt aici. E periculos.
- Îmi pare rău, Max. - Alo?
Bine, o s-o fac eu. Și o să-mi cânt și "La mulți ani".
Ce nebunie!
Sistem restaurat.
O zi bună!
Harry,
Oscorp a intrat în vizorul public
în urma încălcării încrederii de către
dr. Connors.
Lumea e șucărită,
pentru că a încercat să facă din newyorkezi reptile uriașe.
Din cauza asta,
toate programele cu animale hibride în care a fost implicat au fost distruse
pentru a recâștiga încrederea investitorilor.
Asta e calea Osborn.
Scăpăm de orice e inconvenabil.
Privirile cercetătoare vor cădea asupra ta acum.
Am considerat negarea plauzibilă cea mai bună opțiune.
Sigur, sigur, înțeleg.
Un puști de 20 de ani.
O companie de 200 de miliarde.
Ce-a fost în mintea lui tata?
Sunteți toți avocați, nu?
Cu siguranță, cineva trebuie să se fi îndoit de sănătatea lui mintală.
Cineva trebuie să se fi gândit să-l declare, legal, incompetent.
Ar fi ușurat conversația asta.
- Harry... - E dl Osborn.
Nu suntem prieteni.
Bună!
Erai asistenta lui, nu?
Cum te cheamă?
Felicia.
De acum înainte,
toată lumea de la masa asta lucrează pentru Felicia,
pentru că Felicia lucrează pentru mine.
Vrea cineva să ia cuvântul?
Bine. Atunci vă puteți păstra slujbele încă puțin.
Dle, vă caută un anume Peter Parker.
Felicia, vreau să văd toate fișierele de pe lista asta.
Absolut pe toate.
Peter Parker.
Parcă văd o fantomă.
Bună, Harry!
Întâmplător.
- 10 ani? - 8.
Dar pe-aproape.
Ce faci?
Am văzut știrile.
Am auzit de tatăl tău și am vrut să vin să...
Am vrut să te văd, să văd ce faci.
Sunt cu niște oameni.
Sunt...
...într-o întrunire.
Îmi pare rău, nu vreau să deranjez.
Știu că a trecut mult timp.
Știu exact prin ce treci acum.
Și tu ai fost alături de mine, când părinții mei...
De-aia sunt aici, alături de tine.
Mulțumesc.
Mă bucur să te văd, omule.
Mă bucur să te văd.
Îmi pare rău de tatăl tău.
Ți-ai scos aparatul dentar.
Acum nu mai e nimic care să ne distragă de la sprânceana ta unică.
Uite-l!
Încă te coafezi în fiecare dimineață?
Unul dintre servitorii mei îmi ține foenul,
dar eu îl pieptăn.
Așa că măcar nu sunt complet neajutorat.
Ce prost ești!
După absolvire, m-am dus în Brazilia, după aceea la Singapore.
Exact, da.
Și după aia în Europa.
Te-am văzut.
Cum m-ai văzut?
Într-o revistă, cu un supermodel francez.
Știi despre ce vorbesc?
Da, da, da...
Povestea cu modelele e atât de obositoare.
Știu.
Ce?
Tu ai o iubită?
Asta da întrebare.
Ho, prietene!
Nu, n-am.
Da.
Nu știu.
Nu știu. E complicat.
Da, eu nu mă complic.
Cum o cheamă? Cine e?
O cheamă Gwen.
Gwen Stacy.
- Gwen Stacy. - Lucrează pentru tine.
Pe bune? Lucrează pentru mine?
- Își face stagiatura la Oscorp. - E angajată model?
Când tata m-a trimis de-aici,
am încercat să uit locul ăsta.
Bănuiesc că și pe tine.
Nu trebuie să-mi explici mie nimic.
Amândoi am fost părăsiți.
Ai aflat de ce au plecat ai tăi?
Tata a lăsat o valiză.
E tot ce am, o valiză de vechituri.
În fine, încerc să nu mă gândesc.
Și funcționează?
Perfect.
Băi! Bun braț!
Totul e în încheietură, prietene.
Și tu poți, dacă încordezi mușchii.
Da, sigur.
Trebuie să recunoști, lucrurile au luat-o razna aici.
Reptile uriașe.
Oameni-păianjen.
Doar unul. Doar un om-păianjen.
Sau femeie. Nu știm sigur.
În fine, poartă supraelastic ca să salveze pisicuțe din copaci.
Sunt foarte impresionat.
Eu cred că dă oamenilor speranță.
La ce?
Poate, până la urmă, totul va fi bine.
Da, aș vrea să am timp pentru "până la urmă".
Cine era?
Maxwell Dillon. Inginer electrician.
N-avea asociați sau prieteni.
A propus specificații pentru rețea pe care ni le-am apropriat.
Tipul era
invizibil.
Wall Street-ul e deja îngrijorat că Harry, un copil, preia totul.
Trebuie să-l dăm deoparte.
Între timp, dacă presa află de accident, acțiunile noastre se vor prăbuși.
Așa că ai grijă ca acest domn Dillon să rămână invizibil.
S-ar putea dovedi util pe viitor.
Bună!
Dă-te de pe stradă, cretinule!
Hei! Bună!
Bună!
Arăți uimitor.
Îmi pare rău că te-am sunat așa spontan. A fost cam...
Nu. Spontan...
...e în regulă. Știi?
M-am gândit că e timpul.
Știi?
E timpul să încercăm să fim prieteni.
Da.
Prieteni, da. Asta e...
...grozav.
Nu vreau să fie complicat.
Tocmai am spus cuiva că nu-mi plac complicațiile.
Să fie simplu.
Bine, grozav. Da, da. Bine.
Adică...
Dacă e să fim prieteni, trebuie să stabilim niște reguli de bază.
- Reguli de bază? - Da.
Ca asta.
Ce anume?
- Râsul ăsta. - Ce?
Cade.
- Râsul meu cade? - Da.
Trebuie să găsești unul mai enervant.
E tot adorabil.
- N-a fost adorabil. - Este.
Nu e.
- Bine, am și eu o regulă. - Bine.
Care?
Nu-mi spune că arăt uimitor...
...cu ochii ăia căprui blânzi, bine?
Vorbesc serios.
- O, nu! - Ce?
Mi-am dat seama de altă regulă.
Ce?
Gata cu asta.
Gata cu frecatul nasului.
- Asta? - Să nu crezi că n-am...
Ce să fac? E sezonul alergiilor.
Mă termină!
Îmi persiflezi regulile de bază. Plec!
Haide!
Întâi luăm înghețată, după aia plec.
Da. Am făcut asta.
Și am devenit dependentă de un local cu chifteluțe coreene.
Ai fost acolo? E uluitor.
Localul de pe strada 6. Îl știu. Îți place acolo.
De unde știi?
De unde știi că-mi place acolo?
Mi-ai spus.
S-a deschis abia luna trecută.
M-ai urmărit?
Știam eu!
Cât de des?
Doar o dată pe zi.
Uneori.
Alteori mai des.
Doamne!
De ce?
Ca să fii sigur că sunt în siguranță?
- Și. - Și ce?
Și pentru că numai așa mai pot fi cu tine.
Mă mut în Anglia.
Ce?
Da.
Sunt propusă pentru o bursă la Oxford.
Medicină moleculară. Și e între mine și încă un puști.
Avem un examen oral de dat.
Și el e boboc de facultate, dar are 14 ani.
Ar putea fi el ales.
Dar aș putea fi eu. Sper să fiu eu.
Și mă gândesc că o să mă mut în Anglia.
Da.
Și sunt foarte nerăbdătoare.
Asta e...
...Anglia.
Secția, am nevoie de un 10-85.
Mai trimiteți mașini la colțul sud-estic al Pieței Duffy.
Vă dați la o parte o secundă?
Toată lumea la o parte, vă rog! La o parte!
Dle, luați mâinile de pe cablu imediat!
Dle, luați mâinile de pe cablu!
Să vă văd mâinile, vă rog!
Stați pe loc! Nu mișcați!
Nu mișcați!
Jos! La pământ!
La pământ, acum!
- Opriți-vă! - La pământ! Acum!
- Nu e vina mea! - Domnule!
- Opriți-vă! - Vreau...
- Vă rog! - ...să vă întindeți la pământ imediat!
Pentru propria siguranță și cea a altora din zonă.
Doamne...
Mă văd. Mă vedeți.
Mă vedeți.
Mă văd.
- Nu! Nu! Opriți-vă! - La pământ acum!
Nu faceți asta! Vă rog!
Așteptați! Nu e vina mea!
Nu e vina mea!
Opriți-vă, am spus!
Bine că nu ești polițist călare!
Către toți membrii: nu trageți și așteptați ordinul meu!
Către toate echipajele, nu trageți! Repet, nu trageți!
Opriți-vă! Opriți-vă!
Hei, Sclipici!
Ce mai faci?
- Tu ești? - Da, știu că sunt eu.
Tu cine ești?
Nu-ți amintești de mine?
Nu. Ar trebui?
Am pășit pe stradă. Mașina era să mă lovească. M-ai luat pe sus.
M-ai salvat.
Ai spus că ai nevoie de mine.
- Ești tipul cu planurile. - Da.
Planurile.
Da, îmi amintesc de tine. Firește. Tu ești ochii și urechile mele.
- Cum ziceai că te cheamă? - Cum m-ai putut uita?
- Îl știu, nu-mi spune. - E Max.
- E Max? - Da.
Scuze, nu te-am recunoscut cu...
Arăți diferit.
Ce mai faci?
Nu știu ce se întâmplă cu mine.
Văd. Te cred.
E ciudat. Puterea pe care o simt...
Simt atâta mânie.
Văd. Văd că nu vrei să fii aici și că ești speriat.
Văd că nu știi ce se întâmplă cu tine
și că nu vrei să faci rău nimănui.
- O să fie bine. - Am țintă clară. Aștept.
- Nu vreau să mai tragă în mine. - N-o să tragă.
Băieți! El e prietenul meu, Max!
V-am spus de Max! Nimeni nu trage în Max!
Suntem doar noi doi, și vorbim...
Stai acolo. Ai grijă! Grilajul... Din cauza electricității.
Voiam să mă vadă toată lumea.
Dacă mișcă, tragi.
Vino cu mine. Și vorbim.
Departe de toți oamenii ăștia, bine?
Da, da.
Nu! Nu!
Max!
Păienjenel! Păienjenel!
Monstru prost!
Tolomac electro!
Cară-te de aici, monstrule!
Gura!
Ești atât de egoist!
Stai cu mine, Max.
Mi-ai întins o cursă.
Nu ți-am întins nicio cursă.
M-ai mințit!
Nu, încerc să te ajut! Lasă-mă să te ajut!
E ziua mea.
E timpul să-mi aprind lumânările!
Îl vedem pe Omul-păiajen?
Îl vede cineva pe Omul-păianjen?
Bine! Ajunge! Bine.
- Mike. - Da.
Big John.
Bună treabă, băieți!
E o plăcere să lucrez cu voi.
Omul-păianjen.
Anglia?
Chiar?
Bună discuție.
Relatarea acestei știri de ultimă oră începe cu Jessica Abo la locul faptei.
Exact. Suntem aici cu doi martori oculari
care ne vor spune ce au văzut.
Spuneți-ne, cum credeți că a făcut asta Omul-păianjen?
Cum a învins creatura?
Probabil că e cauciucat. Costumul lui Păienjenel.
De aceea n-a fost electrocutat.
Un fel de neopren. Eu asta aș folosi.
Vă mulțumesc mult la amândoi.
Multe întrebări rămân încă fără răspuns.
Dar vă vom da ultimele informații imediat ce vor fi disponibile.
A raportat Jessica Abo, New York 1. Vă dau legătura.
ROOSEVELT la 2 PM
Ce e Roosevelt?
Hotelul Roosevelt
INSULA ROOSEVELT
Richard Parker, om de știință controversat, a murit
Trebuie să te pierd și pe tine????
Sondajele online arată o creștere bruscă
a opiniei favorabile pentru cățărător.
În seara asta, se pare că New York City îi datorează recunoștință.
Armură de corp militară de generație viitoare.
Include mobilitate sporită, vindecarea rănilor de luptă,
interfață directă cu sistemul nervos.
La păianjenul de casă,
spre deosebire de celulele umane,
ale lor conțin puterea de vindecare
după infecții grave, afecțiuni ale țesutului, etc.
Am folosit un izotop radioactiv cu ADN uman compatibil.
Bun venit la dr. Jallings, anchetator științific.
Astăzi vom vorbi despre electricitate.
Baterii, izolatori, curenți electromagnetici.
Bateriile suportă sarcini mari.
Cu cât bateria e mai mare, cu atât suportă o sarcină mai mare.
Dar, dacă sarcina care intră depășește sarcina care iese,
bateria poate exploda!
Exploda!
Când faceți astfel de experimente, purtați costume de protecție.
Nu sunteți invincibili.
Ne va trebui o baterie mai mare.
- Alo? - Pete.
Eu sunt.
Bună, Harry!
Cât e ceasul?
Târziu, devreme, nu știu. N-am dormit toată noaptea.
Trebuie să ne vedem.
Ești bine?
Nu chiar, Pete.
Sunt pe moarte.
Dar cred că tu-mi poți salva viața.
Acum vedeți primii hibrizi din lume dintre om și păianjen.
Sperăm să extragem veninul din glandele lor
și să-l transformăm într-un leac.
Un agent care să vindece celulele bolnave.
Dacă eu pot fi vindecat, imaginați-vă ce-ar putea face pentru alte boli,
ca Alzheimer, chiar cancerul.
N-au ajuns la teste pe oameni.
14 ani de cercetări fără niciun rezultat.
În afară de ăsta, poate.
PRIMA FOTOGRAFIE CLARĂ CU OMUL-PĂIANJEN!
Omul-păianjen.
Ce e cu el?
A fost mușcat de unul și a funcționat.
Nu știu cum și nu știu de ce,
dar poate face tot ce face un păianjen,
inclusiv să se vindece.
Trebuie să-l găsesc.
Îmi trebuie sângele lui.
CĂUTARE: DILLON MAX OSCORP: REGISTRUL COMPANIEI
Îți trebuie...
...sângele Omului-păianjen?
O să-mi salveze viața.
Nu neapărat, Har.
S-ar putea să nu fie așa simplu.
Ai văzut ce-a pățit Curt Connors, nu?
Connors era slab.
Ăsta sunt eu, Peter.
Nu cred că poți aranja
să-ți doneze sânge.
Sunt sigur că-l deranjează ca lumea să înfigă ace și...
Îl deranjează, bine.
Atunci poate poți să te deranjezi să-mi spui unde e
și am să-l întreb personal.
Ce?
- I-ai făcut poză. - Și?
- Îl știi. - Harry...
Am făcut o poză de la distanță mare. Am folosit un teleobiectiv.
Nu-l cunosc.
Am înțeles ce ai spus la râu.
Că dă oamenilor speranță.
Haide!
SERVER CENTRAL ACCESAT CĂUTARE ÎN CURS
Restricționați accesul acestui angajat Detectați locul subiectului
NUMELE NU S-A GĂSIT
Ce na...?
CĂUTARE BLOCATĂ
Spune "da".
Nu-mi întoarce spatele!
Nu vreau să ajung ca tata, Peter.
Te rog.
Peter, te rog.
Nu pot.
Te rog.
O să încerc...
...să-l găsesc pe Omul-păianjen.
- Ce caută paza aici? - Ce ciudat!
Dră Stacy!
Bună!
Ce faci aici?
Ce faci tu aici?
Vino încoace!
Nu e aici. Vedeți la alt etaj.
Da, dle!
Ai dat de necaz.
- Da. - Cine e ăla?
A fost un accident la laborator și-l mușamalizează.
Și am aflat. Tipul din Times Square de aseară?
L-am întâlnit. Era electrician în clădire.
Și-l adora pe Omul-păianjen. Era un fanatic.
Eu n-am simțit fiori de dragoste, ci mai degrabă că vrea să mă prăjească.
Cam așa e să te iubească cineva.
L-am căutat în calculator și a fost șters.
Complet.
Ăsta e Oscorp.
Și tu? Ce cauți aici?
Harry.
- Osborn? - E pe moarte.
- Cum adică? - E pe moarte.
Și crede că numai sângele meu
îi va salva viața, sângele Omului-păianjen.
Din câte știu eu, l-ar putea omorî.
Sau mai rău.
Știu.
Ăsta e dulapul de serviciu, Gwen.
E cea mai banală ascunzătoare pe care o puteai alege.
- Cea mai proastă. - Îmi pare rău
că nu te-am dus în Bahamasul ascunzătorilor.
Trebuie să vorbesc cu tine de Anglia, pentru că eu nu...
- M-ai sărutat. - Știu, nu m-am putut abține.
Ți-a plăcut?
A fost cam în grabă.
Știu. Știu. Știu.
Uite planul: tu te duci la lift, eu îl distrag, bine?
Bine.
Doamne! Fir-ar!
Am vărsat un latte fierbinte pe... N-am vrut. O, nu!
Și pe tine? Îmi pare rău.
Dră! Stați acolo!
- Stați... - Stai, stai, stai!
Oprește-te!
Bine. Du-te!
Îmi pare rău. Sunt neîndemânatic azi.
- Gwen Stacy. - Dumnezeule!
- Scuze. - Scuze.
Nu, e în regulă.
Eu sunt Harry.
Da.
- Sunt un vechi prieten al lui Peter. - Da, știu cine ești. Scuze.
Mă grăbeam.
Nu, îmi pare rău că nu ne-a prezentat.
Credeam că v-ați despărțit.
Da. Da, așa e.
Și e...
- E complicat. - Complicat, da...
E vorba de Peter. Totul e complicat la Peter.
Da.
Da,
ai dreptate.
Dar de-asta are nevoie de tine.
Nu?
Ca să-l ajuți să aleagă.
Mi-a părut bine de cunoștință, Harry.
Da, e o plăcere, Gwen.
INSTITUTUL RAVENCROFT
PENTRU NEBUNII CRIMINALI
Ai suferit un accident îngrozitor.
Sunt dr. Kafka.
Sunt aici ca să te ajut.
Bineînțeles, doctore.
De aceea pregătești electrozi militari biostimulatori.
Condensatori de mare intensitate.
Ca cei făcuți de Oscorp.
Toate astea pentru că încerci să mă ajuți.
Corect.
Sunt aici ca să te studiez.
Ca să înțeleg ce ești, de ce ești.
Și am să obțin rezultate.
Ca întotdeauna.
Îți dai seama
că m-ai închis într-o închisoare
care funcționează
cu electricitate.
O simt în pereți.
O simt în vene.
Orice faci, doctore, n-o poți îngrădi.
E o forță a naturii.
Ca mine.
Vrei să știi cât de puternic sunt?
Ei bine, și eu.
Mor de nerăbdare să știu,
doctore.
Dar ar fi bine să mă omori de data asta.
Dacă n-o faci,
o să sting lumina.
Ca toată lumea din oraș să știe cum e să trăiască în lumea mea.
O lume fără curent.
O lume fără îndurare.
O lume fără Omul-păianjen.
Și toată lumea mă va putea vedea așa cum sunt cu adevărat.
Și cine ești tu?
Nu știi?
Sunt Electro.
Avertisment: s-a atins capacitatea de limită electrică.
Inițiați procedura de blocare imediat.
Foarte impresionant,
Electro.
Blocare inițiată.
Mătușă May!
Ce faci?
Când ai făcut ăsta?
Îmi ascunzi ceva, mătușă May.
De fiecare dată când pomenesc de părinții mei, pleci privirea.
Știu că nu-mi spui ceva. Mă minți. Știu că mă iubești.
- Nu te mint. - Știu că mă iubești, dar o faci.
Mătușă May, mătușă May...
Trebuie să-mi spui, May.
E tatăl meu.
Da, era tatăl tău.
Dar asta nu l-a oprit să te lase...
...aici.
Îmi trebuie adevărul.
Adevărul e că părinți tăi te-au lăsat aici, în pragul ușii.
Și erai un băiețel al cărei lumi
s-a dat peste cap fără explicație.
Eu și unchiul tău Ben am făcut tot ce-am putut.
Cine altcineva avea să te îngrijească, să te protejeze și să aibă grijă de tine?
Tatăl tău?
Nu.
Eu te-am șters la nas și te-am pus să te speli pe dinți
și să-ți faci temele și ți-am spălat chiloții murdari. Eu!
Mătușa ta proastă, neștiințifică, care nu știe să se descurce,
care face cursuri de asistente
cu tineri de 22 de ani ca să te trimită la colegiu.
Și nu știu să fac asta fără Ben.
Nu știu cum.
Și tu visezi la tatăl tău perfect
care n-a fost niciodată aici. Nu.
Nu, nu-ți spun.
Ești băiatul meu.
În ceea ce mă privește, ești băiatul meu.
Și n-am să-ți fac rău.
Sunt băiatul tău.
Tu ești totul pentru mine.
Tu îmi ești suficientă. Mai mult decât suficientă.
Nu despre asta e vorba. Nu înțelege greșit.
- Te iubesc atât de mult. - Știu.
E în regulă.
May...
Trebuie să știu.
Bine.
Am să-ți spun tot ce știu.
Dar o să te doară.
Bine.
La câteva zile după înmormântare,
doi bărbați de la guvern au venit la noi.
Au spus că cercetările genetice
pe care tatăl tău le făcea cu Norman Osborn erau foarte valoroase
și că se plătea mult pentru ele.
De-asta a fugit cu ele.
Au spus că e un trădător.
Nu-mi venea să cred, Peter.
Ne-au spus că și-a trădat cel mai bun prieten, pe noi toți,
pentru bani.
Eu nu...
Nu înțeleg. N-are sens.
Știu. Știu. Nici eu n-am crezut. N-am crezut.
N-are sens.
Peter, nu știu.
Mi-am spus asta în minte, iar și iar, atâta vreme.
Ce mi-a scăpat?
Era un tip normal, modest.
A purtat același halat de laborator 20 de ani.
Lua trenul D spre muncă în fiecare dimineață, la 7.
Venea acasă la 6.
Nu știu.
Poate toată lumea are o latură pe care o ascunde.
Chiar și de cei dragi.
Peter.
Dle Osborn!
Uită-te în sus.
Cred că mă cauți.
Nu pot să cred!
Omul-păianjen!
Exact omul pe care voiam să-l văd.
Ai...
...vorbit cu Peter?
Da.
Vreau să vă ajut, dle Osborn. Chiar vreau.
Nu vă pot da sângele meu. Nu deocamdată.
Poftim?
E prea periculos.
Dacă sângele nostru e incompatibil, ați putea muri.
Sunt deja pe moarte.
Sângele tău nu mă poate face să mor mai mult.
Dar ar putea face ceva mai rău.
Bine.
Bine. Cât?
- Cât ce? - Cât vrei? Spune!
Vrei o barcă? Vrei un avion? Vrei bani? Cât vrei?
- Nu-ți vreau banii. - Haide! Toată lumea îmi vrea banii!
Eu nu.
Credeam că salvezi oameni.
Credeam că asta faci, că salvezi viața oamenilor!
O să mă lași să mor.
- Încerc să vă protejez acum. - Ba nu.
Încerci să te protejezi pe tine.
Uite, mai avem nevoie de puțin timp
- ...ca să găsesc altceva. - Nu am timp!
Îmi pare rău.
Ești un impostor, Omul-păianjen!
- Hei! Bună! - Bună!
- Bună! Trebuie să vorbesc cu tine. - Sunt în întârziere.
- Durează o secundă. - Nu pot. Îmi pare rău, Peter.
Un minut. Spun un lucru și plec.
Totul e un dezastru, o nebunie.
Tata, mama... Tot ce-am crezut despre ei? Minciuni!
Minciuni și numai minciuni. Nimic nu mai are sens.
Și trebuie să mă gândesc ce să fac cu Harry.
Pentru că vreau să-l salvez.
E prietenul meu cel mai bun.
Dacă sângele meu funcționează? Dar dacă nu?
Nu știu. N-am idee.
- Doamne! - Habar nu am.
Singurul lucru la care mă întorc mereu e...
Dră Stacy!
Vă conduc sus?
Da. Îmi pare rău.
Îmi pare rău. Am întârziat deja. Mă mai lăsați un minut?
- Bine. - Mulțumesc. Îmi pare rău.
Unde suntem?
Sunt la...
...ultimul interviu pentru Oxford.
- Oxford. N-am știut. - Da.
Bine. Ei bine...
Îmi pare rău că vă deranjez...
...preabună doamnă.
Dar cine sunt?
Cum cine? Sunt John Hopkins.
Sunt unul dintre profesorii tineri de la Harvard
și am încercat s-o fac...
...s-o iau în echipa mea.
E cea mai bună persoană pe care o cunosc și genială în știință.
Oricum, trăiască regina!
- Îmi pare rău că totul se întâmplă... - Puteți aștepta o secundă?
Peter!
Ce vrei să-mi spui?
Care e singurul lucru?
Trebuie să mă duc în Anglia, Peter.
E important pentru mine.
Nu știu. Poate urmăm căi diferite acum.
Știi? Nu știu.
Poate doar...
...urmăm drumuri diferite.
Trebuie să plec. Trebuie să plec.
Gwen...
Noroc!
Bună! Scuze.
Lua trenul D spre muncă în fiecare dimineață, la 7.
Venea acasă la 6.
Roosevelt + Metrou + Trenul D
STAȚII ABANDONATE
"Stația secretă a lui Roosevelt."
Șina 61, o extensie subterană secretă
a liniei D din New York de sub Piața Pershing,
a fost construită ca să-l transporte pe Franklin Roosevelt departe de public,
"ca să-i ascundă poliomielita de poporul american."
Dle Osborn?
Sunteți bine?
Să vă aduc ceva?
Nu, dacă nu poți aduce păianjenii înapoi la viață.
Păianjeni?
Cei distruși...
"...pentru a reda încrederea investitorilor."
Du-te acasă, Felicia!
Ia-ți liber azi.
Harry...
Cred că mai există o cale de a obține ce cauți.
L-am auzit pe Menken vorbind cu unul dintre paznicii noștri.
Înainte să distrugă păianjenii
au extras veninul.
Ce?
Ce spui?
Așa, se puteau conforma cu procesele,
dar păstra totuși informațiile.
Unde e?
Undeva în clădire.
Undeva neoficial, sub "Proiecte speciale".
Proiecte speciale.
Cea mai recentă înregistrare: acum o oră.
"Aprobat de Harry Osborn."
Accesez Arhiva Ravencroft.
Dosarul 713.
Ce naiba?
Dosarul 71.
Subiect: Dillon, Max.
După aceea o să sting lumina,
ca toată lumea din oraș să știe cum este să trăiești în lumea mea.
O lume fără curent.
O lume fără Omul-păianjen.
Avertisment:
accesul de utilizator a fost revocat.
E ocupat. Nu puteți intra.
Ce-ai făcut?
Întrebarea mai relevantă este: ce ai făcut tu?
Un angajat e omorât și prima ta acțiune de director e s-o mușamalizezi.
Tu ai mușamalizat-o! Și l-ai îngropat la balamuc folosind numele meu.
Ravencroft e o instituție veche devotată îmbunătățirii mentale.
Faci experiențe pe oameni.
Progresul are pietre de hotar.
În urma acțiunilor tale înșelătoare, ai fost...
Cum s-o spun cu menajamente?
...concediat.
N-o să mă îngropi și pe mine.
Mie mi se pare că ești deja pe jumătate mort.
E doar o chestiune de timp.
O să ai o moarte oribilă.
Ca tatăl tău.
Diferența este
că ție n-o să-ți ducă nimeni dorul.
Afară cu el!
Stați!
Știu ieșirea.
100 $. Îți vine să crezi?
Uite de ce ar trebui să încetezi imediat.
Am încercat! Baftă!
Spune-i să vină aici să găsească un aligator din ăla.
Progres: descărcare mesaj
Descărcare completă
Încărcare fișier video...
Test.
Numele meu e Richard Parker.
Orice minciuni se vor spune despre mine,
aș vrea ca lumea să știe adevărul.
Oscorp era deja un lider în cercetările genetice,
când Norman Osborn a făcut o înțelegere cu o organizație militară străină
pentru a-mi finanța cercetările.
Și am descoperit pentru ce aveau să le folosească.
Arme. Arme biologice, firește.
Așa că am refuzat.
Și acum, pentru a mă scoate din schemă,
Norman Osborn a falsificat dovezi împotriva mea
ca să preia controlul asupra muncii mele.
Vă pot ajuta?
Da, poți deschide poarta.
Sunt Harry Osborn.
E un pacient în Aripa de Izolare pe care trebuie să-l văd.
Joe, el e dl Osborn de la Oscorp.
Fără insignă galbenă, nu pot lăsa pe nimeni să treacă.
Dar nu contează, pentru că mai e ceva
ce Norman nu știe.
ADN-ul uman...
...pe care l-am implantat în păianjeni...
...era al meu.
Ceea ce înseamnă că, fără mine,
fără sângele meu,
Oscorp nu-mi poate duplica sau continua experimentele.
Ține-l pe Electro în incubator
cu 400 mg de tiopental sodic și fenobarbital.
Am distrus tot ce-am putut din arhive.
Dar n-am avut timp să omor toți păianjenii.
Ca om de știință, alegerea mea e foarte clară.
Trebuie să dispar. Trebuie să plec cât mai departe de aici.
Dar, ca tată,
s-ar putea să nu-mi mai văd băiatul.
Și nimic nu e la fel de important pentru mine
ca fiul meu, Peter.
Nimic pe lume.
Dar am o responsabilitate
să protejez lumea de ce am creat
și să-l protejez pe el de ceea ce știu că Osborn e în stare.
Lumea va spune că sunt un monstru...
...pentru ce am făcut.
Și poate are dreptate.
Întotdeauna am crezut că o să am mai mult
timp.
Tată! Tată!
Îmi pare rău.
Sedarea anulată.
O să te scot de aici.
Bine? Dar nu avem prea mult timp.
Cine ești?
Sunt Harry Osborn. Vreau să-ți fac o propunere.
Ar trebui să te omor.
O, haide!
Gândește la scară mare, Max.
Nu pe mine mă vrei.
Pe Omul-păianjen îl vrei.
Și eu ți-l pot da.
Dar am nevoie de ceva întâi.
Vreau să mă bagi la Oscorp.
Să te bag înăuntru?
E a ta.
Nu mai e.
Oscorp ne-a trădat pe amândoi,
deci nu pot intra fără tine și tu nu poți ieși fără mine.
- Ce se întâmplă? - Cineva a tras alarma la Izolare.
Trimite o echipă acolo.
N-ai de unde să știi ce vreau.
Ai predat proiectul rețelei
și ei l-au furat. Acum îl vrei înapoi.
Vrei înapoi ce-ți aparține.
- Cum? - E tot curentul din oraș, Max.
Și e la degetul tău mic.
După ce oprești rețeaua,
Omul-păianjen va veni după tine și vreau să-l faci să sângereze!
Sparge-l!
Max, nu avem mult timp!
Hai! Hai! Hai!
De ce aș avea încredere în tine?
Pentru că am nevoie de tine!
Ai nevoie de mine?
Da. Am nevoie de tine.
Tu ești singura mea șansă de supraviețuire.
Ai nevoie de mine?
Da! Am nevoie de tine.
Am nevoie de tine. Te rog!
Te rog!
Știu cum e să fii îndepărtat!
Te rog, Max!
Am nevoie de tine!
Nu!
Vrei să fii prietenul meu?
Credeam că suntem deja prieteni.
Am avut un prieten odată.
N-a mers.
Da. Și eu.
Atunci hai să prindem un păianjen.
Aveți un mesaj vocal nou.
Bună, Peter! Eu sunt.
Am intrat la Oxford!
E foarte palpitant.
Am trecut pe la tine mai înainte.
Nu erai acasă,
așa că sunt în drum spre aeroport,
pentru că au un curs de vară de care am aflat
și am crezut că poate
ar fi mai ușor așa.
Cred că e timpul
să lăsăm asta în urmă.
Și nu pentru că nu te iubesc.
Ci pentru că, de fapt, te iubesc, așa că...
Pa, pa!
- Trebuie să ne mișcăm. - De ce? Ce s-a întâmplat?
Îți amintești de mine?
Măi, măi,
cum s-a întors roata!
Știu că e greu să recunoști,
dar nu e asta o mutare spectaculoasă?
- N-am dreptate? - Perfectă dreptate.
Bine, așadar, Zână Bună,
e timpul să-mi îndeplinești o dorință.
- Vreau să intru la Proiecte... - Cum îndrăzniți să veniți aici?!
Derbedei ciudați, recalcitranți, nevrednici
și anormali!
Doamne, îmi pare rău. Nu ăsta e răspunsul pe care-l voiam.
Liber!
Bun venit înapoi la runda bonus!
Hai să facem o plimbare, bine?
Rețeaua e a ta.
PANOU DE ACCES
CĂTRE: DIVIZIA PROIECTE SPECIALE
Veninul de păianjen. Dă-mi-l!
Ce-s toate astea?
Viitorul.
Pregătește unul.
N-o să meargă.
Am făcut toate testele de diagnosticare, în afară de cele pe oameni.
De fapt, ați făcut deja teste pe oameni, dar ești prea prost ca s-o știi.
Fă-o! Acum.
L-ai avut în tot acest timp.
ALERTĂ
S-AU DETECTAT RĂNI GRAVE
PROTOCOL DE VINDECARE ACTIVAT
E Omul-păianjen!
Oprește taxiul!
Nici nu mă mișc, dnă!
TE IUBESC
- Bună! - Bună!
- Mi-ai primit mesajul? - Ce mesaj?
- Mesajul ăla. - A, ăla! Era de la tine?
- Nu face asta! - Nu l-am descifrat.
Îți spun eu ce scrie: "Te iubesc".
Pentru că te iubesc.
- Și, fără supărare, dar greșești. - Cu ce?
Că suntem pe drumuri diferite.
Nu suntem. Tu ești drumul meu.
Și o să fii mereu.
Și știu că sunt milioane de motive pentru care n-ar trebui să fim împreună.
Dar m-am săturat de ele.
M-am săturat de toate.
Toți trebuie să alegem.
Nu? Eu te aleg pe tine.
Așa că
uite ce cred.
Anglia.
Amândoi.
Te urmez acum.
O să te urmez peste tot.
Tot restul vieții.
Există infracțiuni și în Anglia.
Tone, se pare.
- Tone! - Îl au
pe Jack Spintecătorul.
Ce?
Nu l-au prins încă pe Jack Spintecătorul. Nu știai?
Ce-i asta?
E Max?
O fi tăiat curentul în tot orașul.
PNA 322, ai...
- A murit. - Nu văd nimic.
Am nevoie de tehnicieni imediat.
Au căzut telefoanele. Să cheme cineva tehnicienii!
Scrieți ce vă amintiți.
Trebuie să existe un plan de rezervă pentru o pană de curent, nu?
Există o resetare de urgență la centrală.
Dacă taie cablurile de transmisie, n-o să-l repornească.
Cum să-l opresc? Îmi arde declanșatoarele de pânză.
- Ai încercat să le împământezi? - Am încercat tot.
- Cauciuc, plastic... - Ai încercat să le magnetizezi?
N-am încercat să le magnetizez.
Ții minte ora de știință din a 8-a?
Dacă magnetizezi un cui cu o baterie...
- Păstrează o sarcină electrică. - Da.
Către Turnul din New York, Pan National 273 se apropie.
Cum recepționezi?
Turnul, recepționezi?
Radioul merge. Nu e de la noi.
Nu intrați în panică. Întoarceți-vă la mașinile voastre, vă rog!
Întoarceți-vă la mașinile voastre!
Păstrați-vă calmul!
Nu intrați în panică. Întoarceți-vă la mașinile voastre.
- Intrați în casă! - Dle ofițer!
Omul-păianjen!
Tatăl meu a fost căpitanul George Stacy de la Secția 19.
- Știu cine era. Cu ce vă putem ajuta? - Cabluri de pornire.
- Cabluri de pornire? - Și fir de cupru.
Vorbesc mai tare decât de obicei?
Da.
- Costumul e împământarea ta. - Bine, fă-o!
Bine. Încearcă, încearcă! Repede, repede!
Funcționează.
De-asta ai fost numărul 2 la liceu.
Așa, sucește cuțitul în rană!
- Trebuie să plec. - Vin cu tine.
- Nu. - Ba da.
- E prea periculos. - Vin cu tine.
Am văzut specificațiile și știu să resetez sistemul.
- Vin cu tine! Ai nevoie de mine! - Bine, taci! Vii cu mine!
Închide asta!
Îmi pare rău. Te iubesc. Nu mă urî!
Peter!
Trebuie să coopereze. Tot n-avem generatoare de rezervă.
Vreau Tehnicul!
Îmi trebuie un respirator.
Merg cu baterii. Îl aduc.
Numai un pic!
Bine.
Acum mă vezi, Omul-păianjen?
E timpul să întâlnești destinul nostru.
Turnul, avem de-a face cu un fel de tulburare electrică.
Instrumentele au luat-o razna. Radarul a căzut.
Zburăm orbește. Recepționați?
Turnul, repet: suntem în așteptare. Ce se întâmplă?
Dle, avem două zboruri pe rute care se intersectează.
- Timpul până la impact? - 4 minute jumătate.
Cronometrează!
E prea târziu, Omul-păianjen.
Eu am proiectat rețeaua asta.
Acum am să iau înapoi
ceea ce este de drept al meu.
Voi controla totul.
Și am să fiu ca un zeu pentru ei.
Un zeu pe nume Sclipici?
Nu de data asta.
Atâta poți? Haide!
Haide!
Ești gata să renunți?
Mulțumesc, Gwen Stacy!
Revino-ți! Sunt doar oasele tale,
mușchii și organele tale.
Aoleu!
Urăsc melodia asta!
Omul-păianjen, pun pariu că nu te așteptai la asta.
Pe bune? M-ai agățat de o mașină?
Ești om de cavernă?
N-ar trebui să fii aici.
Mă legi ca să pleci la război? Știu cum să te ajut!
- Ce cauți aici? - Știu specificațiile.
Pot reseta sistemul!
Nu poți fi aici. Nu glumesc.
Nu poți fi aici acum. E o nebunie!
Nu ia nimeni hotărâri pentru mine. Nimeni!
E alegerea mea.
Alegerea mea. E a mea.
Cum îl oprim?
Deci e electric, ca o baterie.
Ce se întâmplă, dacă încarci prea mult o baterie?
- Explodează. - Bine.
Îi folosim puterea împotriva lui. Perfect!
Cred că pot reconecta cablurile.
Dar tu trebuie să resetezi sistemul.
Când îți spun să pornești curentul, o faci.
Orice-ar fi!
Du-te! Du-te!
RESETARE GENERALĂ
60 de secunde până la impact.
Acum, Gwen! Acum!
Fă-o acum!
SUPRAÎNCĂRCARE
Uni 687...
Aici Turnul LaGuardia. Întoarceți imediat pe direcția 280.
ALERTĂ DE COLIZIUNE
Vine trafic spre voi. Repet: 280.
Feriți-vă imediat!
Înapoi la muncă! Hai să aterizăm avioanele astea.
Slavă Domnului! Bravo!
Și-a revenit! Haideți!
Cred că încă putem prinde avionul!
Gwen, stai acolo.
Peter...
Când ai spus că Omul-păianjen a spus nu,
ai vrut să spui că tu ai spus nu!
Harry, ce ai făcut?
Ce m-ai silit să fac.
Erai prietenul meu.
Și m-ai trădat!
Nu.
Încercam să te protejez.
Uită-te la mine.
O să fie bine. O să fie bine.
Tu nu dai oamenilor speranță.
Le-o iei.
Nu, Harry.
Am s-o iau pe-a ta.
Nu! Gwen! Fugi!
Harry!
Harry, las-o jos!
Harry, încetează imediat!
Nu ești tu ăsta, Harry. Las-o jos!
- Harry... - Harry a murit!
Harry, asta e între noi. Vrei să ne batem?
Luptă-te cu mine! Dă-i drumul!
Bine.
Nu!
Ești bine?
Te-am prins, Gwen. Am să te las jos aici.
Peter!
Gwen...
Gwen!
Respiră!
Hei, Gwen...
Ești bine.
Gwen?
Stai cu mine, stai cu mine.
Gwen...
Gwen!
Nu, te rog, te rog!
Te rog!
Nu pot face asta fără tine.
Lasă-ne.
Ai făcut progrese.
Am găsit câțiva candidați vrednici.
Acum că Omul-păiajen nu mai este,
orașul ăsta nu va mai fi niciodată la fel.
Mă bizui pe asta.
Apropo de progres,
arăți mai bine.
Apare și dispare.
Mai spune-mi.
La câți oameni te-ai gândit?
Vreau un grup restrâns.
Tot ce-ți trebuie se găsește deja la Oscorp.
Acces permis.
Bun venit, dle Fiers.
Cine e primul nostru voluntar?
Aleksei Sytsevich.
E momentan condamnat pe viață.
Este
foarte nerăbdător să ni se alăture.
Bine.
Începe cu el.
Gangsterul rus Aleksei Sytsevich
a fost ajutat să evadeze dintr-un penitenciar
cunoscut ca Seiful, de o echipă de necunoscuți.
Este încă un exemplu de creștere a infracționalității
de când Omul-păianjen a dispărut acum cinci luni.
Absența aruncătorului de pânze a lăsat un gol în inima orașului.
Credeți sau nu, până și poliția din New York
s-a alăturat newyorkezilor care speră în întoarcerea aruncătorului de pânze.
Întreaga lume pare să întrebe același lucru:
unde e Omul-păianjen?
Păcat de păianjenul ăla.
Păcat că a dispărut. Toată lumea pare să aibă nevoie de el.
Unde te duci?
- Să-mi mănânc cerealele. - Peter...
Unde te duci?
Nu știu.
Știi, e ciudat.
Am încercat să fac ordine aici
și am pus câteva din lucrurile lui Ben în cutii.
Și e tare ciudat, cu cât cutia e mai grea, cu atât mă simt mai ușurată.
- Îi arunci lucrurile? - Nu.
Nu. Doamne, nu!
N-aș putea să fac asta. Fac parte din ființa mea.
Doar le găsesc...
...un loc mai bun.
O să mai arunc o privire...
...și am să le pun unde le e locul.
Discursul lui Gwen
Este ușor să te simți plin de speranță într-o zi frumoasă ca asta.
Dar ne așteaptă și zile negre.
Vor fi zile când vă veți simți singuri.
Și atunci e nevoie de speranță.
Oricât de dificil devine...
...sau oricât de pierduți vă simțiți,
trebuie să-mi promiteți
că n-o să renunțați la speranță.
N-o lăsați să moară.
Trebuie să ne ridicăm peste suferințele noastre.
Dorința mea
e să deveniți speranța.
Lumea are nevoie de asta.
Și, chiar dacă dăm greș,
ce mod mai bun există de a trăi?
Dacă privim azi în jur,
la toți oamenii care ne-au ajutat să fim ceea ce suntem,
știu că pare că ne luăm rămas bun.
Dar vom lua cu noi ceva din fiecare dintre noi
în tot ce vom face în continuare.
Ca să ne amintească cine suntem.
Și cine suntem meniți să fim.
Am petrecut patru ani minunați cu voi.
Și o să-mi fie foarte dor de voi.
Haideți! Mișcați-vă!
Jos! Acoperiți-vă!
Sunt la intersecția dintre Park Avenue și Strada 56 unde este haos.
Un bărbat într-un costum blindat armat
face ravagii în Midtown.
Sunt Rinocerul!
V-am spus că mă întorc!
- Nu! Nu! - Un copil!
Nu trageți!
- Echipajul 2, retragerea! - Civil în vizor!
Puștiule! Trebuie să...
Uite, New York!
S-a întors Omul-păianjen!
Lasă copilul în pace!
E copilul meu! Vă rog!
Ce băiat curajos!
Te sperie Aleksei, băiețelule?
Hei, Omul-păianjen!
Știam că o să te întorci.
Da. Mersi că mi-ai ținut locul.
Ești cel mai curajos băiețel pe care l-am văzut.
Eu o să am grijă de idiotul ăsta. Tu du-te să ai grijă de mama ta.
Fugi de-aici! Du-te!
Te lupți cu mine?
Te lupți cu mine acum?
În numele distinșilor newyorkezi și al rinocerilor adevărați din toată lumea,
îți cer să ridici labele mecanizate sus!
Niciodată!
Te zdrobesc! Te omor! Te distrug!
Vrei să vin acolo ca să mă omori?
Da!
Vin imediat.
Nicăieri nu e ca acasă.
RETAIL SUBTITLE Driv3r @ Titrări.ro
UIMITORUL OM-PĂIANJEN 2