Послухайте, я не хочу займати ваш час,
але я збираюся вбити себе.
Просто подумала, що хтось має знати.
Я ще не знаю, як це зроблю.
Мабуть, стрибну з естакади перед фурою.
Або вантажівкою, точно не перед автобусом.
Я не стерво, щоб змушувати людей дивитися.
Але точно перед чимось великим.
Таким великим, щоб...
Усе. Вбита. Миттєва смерть.
Бо якщо я просто скалічуся і буду така...
Кому від цього буде краще?
Доведеться шукати медсестру,
яка б мене задушила. Але як я їй це поясню, якщо я...
Не будемо зараз вдаватися у подробиці.
Я просто подумала, що ви - дорослий, вам варто знати.
Нічого собі.
Мені треба це переварити, Надін.
Якби ж я знав, що сказати.
Взагалі-то, я сам щойно писав свою передсмертну записку.
"Дорогі мої,
дехто з вас знає,
що у школі у мене є 32 швидкоплинні щасливі хвилини протягом обіду,
які щоразу з'їдаються, знову і знову,
однією надзвичайно кепсько вбраною ученицею.
Тож вгадайте, що я нарешті вирішив?
Краще я виберу темне, пусте небуття.
Так і зроблю.
Звучить заспокоююче.
Живіть гарно без мене, пройдисвіти".
Вас таки звільнять, коли я це зроблю.
Не впевнений, але мріятиму про це.
Почну з початку.
Десь у другому класі я зрозуміла:
у світі є два типи людей.
Люди, які випромінюють упевненість і легко перевершують інших...
Так!
...і люди, які сподіваються, що ті перші помруть у великому вибуху.
Надін, 7 років
Гаразд, покажи їм, малий.
Мій брат Деріан був переможцем від народження і мав десь мільйон фанів.
Бувайте.
Хто його найбільший прихильник?
Моя мама.
Бувай, солоденький.
Зацініть, я виграв.
Так, шефине. Побачимося ввечері.
Надін, давай не будемо починати знову.
Ти обіцяла. Виходь вже з машини.
Ну все.
Про нас із мамою не казали, що ми схожі, як дві краплі води.
Єдиний, хто нас витримував - тато.
Ненавиджу тебе.
Гей.
У тата було майже неможливе завдання -
втихомирити нас обох.
Гаразд.
Я знаю, діти бувають злими.
Але якщо у тебе буде можливість,
пердни у їхні рюкзаки.
Якби ж ти був маленьким.
Було б хоч із ким обідати.
Натомість найбільше уваги у школі мені приділяли ці три.
Ніхто тебе не любить.
Ти дурна і в тебе буде СНІД.
Моє дитинство було просто жахливим,
я не могла витримати більше ні секунди цього нестерпного жахіття...
Перепрошую.
І тоді, неначе грім серед ясного неба, з'явився янгол.
Посунься, будь ласка.
Вона була вдягнена як маленький старий джентльмен.
А з рота пахло цукерками.
Хочеш потримати?
Тільки не розчави.
Привіт, друже.
Якщо хочеш, можеш також бути його мамою.
Справді?
Я буду твоєю другою мамою і добре піклуватимуся про тебе.
Я ненароком придушила її через дві години у пеналі.
Але нарешті у мене з'явився перший друг.
Ми розказували одна одній речі, які раніше не говорили вголос.
Якось піжама мого дідуся випадково розкрилася,
я побачила його сосиску і так засмутилася.
Моя мама мусить приймати ліки,
інакше вона вийде з рівноваги і накупить всього в магазинах.
Це правда.
Виявилося, що життя Крісти також не ідеальне.
- Цей пудинг дуже смачний! - Я йду.
Хіба я твоя мати? Я маю доглядати тебе?
Але ми підтримували одна одну.
Можемо пограти з цим.
Можемо пограти з паном Пінгвіном.
Наступних декілька років усе було чарівним.
А тоді
сталося одне паскудство.
Надін, 13 років
Боже.
Я знала.
Це лише волосся.
Усе не так погано. Ти можеш його відростити.
Ти взагалі там є?
Гей, виходьте. Хочу попісяти.
Тим часом Деріан ставав дедалі вродливішим.
І цей козел знав це.
Тієї ночі ми з батьком заїхали за чизбургерами.
Що у мене є хорошого? Скажи. Що в мене колись було хороше?
У тебе багато чого є.
У тебе є любов. У тебе є моя любов.
Дуже скоро у тебе будуть чизбургери.
Дивися!
Хіба я не казав? Чизбургери.
- Хочеш картоплі? - Ага.
Гей, це був Біллі Джоель.
Ніхто не вимикає Біллі Джоеля.
Тату?
Тату, все нормально?
Тату!
Тату?
Тату.
Не буду засмучувати вас деталями,
просто наступні декілька років були повним лайном.
Боже.
Надін, 17 років
Ну, окрім одного.
У мене була Кріста.
Це було минулої п'ятниці. Подивіться на мене. Я в гарному настрої.
- Люблю спойлери. - Ні, не скажу.
Так, справді. Це означає, що мені не треба дивитися.
Я просто знаю і продовжую жити.
Дам підказку.
Я так і знала! Вони одружилися!
Нічого собі.
Після колонії він став таким сексуальним.
Боже, забула тобі дещо сказати.
Тепер він працює у зоомагазині.
Треба піти туди і сказати:
"Перепрошую, де риба-півень?
І, може, вставиш у мене свій пеніс?"
Не ти.
Боже. Якби ти це справді зробила?
Якби справді втратила цноту у зоомагазині?
Думаю, це було б мило.
Тропічні риби спостерігали б. Це було б навіть духовно.
Боже, подивися на мотлох, який носить мій брат.
Соски просвічуються.
Невже він не розуміє, що його одяг так і кричить:
"Я комплексую через тіло більше за дівчат"?
Скільки він зараз займається?
У нього нав'язливий синдром. Ти б його бачила.
У нього була істерика, бо мама більше не куплятиме йому креатин,
бо він убиває нирки.
І я така: "Розумію, Деріане.
Невже мама очікує, що ти подобатимешся людям своєю особистістю?"
Гей, просто попереджаю,
що вчора під час лекції ви сказали:
"Щось там, а тоді Північ вийшла з Союзу".
Ви хотіли сказати, що Південь вийшов, а ненароком сказали зворотне.
Я не підняла руку, щоб сказати:
"Пробачте, але цих дітей так легко спантеличити".
Подумала, що ви захочете знати.
- Гей. - Так?
- Молодець. - Ага.
Я знаю, що це була довга лекція, можливо, ти й не пригадуєш,
але ти в якийсь момент подумала:
"Боже, цікаво, як це - мати справжнє життя"?
Ні, я була занадто зосереджена на ваших клятих помилках...
Я розумію, але знай, що я не втратив надію. Ще ні.
Гаразд.
Гей.
Мені подобається твоя кофтина сьогодні. Вона мила.
Дякую.
Де ти її взяла?
Светр. Кофтину.
Я...
Не знаю. Не пам'ятаю.
Крута.
- Точно. - Так.
Не знаю, чому так сказав. Що?
- Як його звати? - Ервін Кім.
Я його не знаю.
Він тобі сподобається. Він чарівний.
То ти закрутиш із ним?
Не настільки чарівний. Милий.
Наче я хочу возити його у колясочці.
Добре! Застали мене. Я така щаслива.
Тобі подобається ця сукня?
Мені не личить? Гадаю, мені вона не пасує.
Якась занадто пишна.
Руки висять?
Ні.
Щось непереконливо, ти мене дратуєш, Надін.
Верхня частина твоїх рук дуже вродлива.
Ти куди?
Ну, в останній момент подзвонив Брент, котрий дантист.
І спитав, чи не хочу я поїхати до Манзаніти на вихідні,
от я й подумала,
що інколи я заслуговую бути егоїстичною, отже...
- Це з ним ви на сайті познайомилися? - Так.
Можеш їхати так надовго, як схочеш.
Дуже смішно. Повернуся у неділю, гаразд?
Якраз зроблю сюрприз.
Я не додзвонилася до Деріана, мабуть, він на занятті.
Я скажу йому.
Поводьтеся добре.
- Що? - Мій, мій!
Ти про що?
Мама два дні трахатиметься з дантистом,
тому будинок мій, ясно?
Бувай!
Не варто казати так про маму.
Мамині цицьки трясуться перед обличчям дантиста. Уяви, Деріане.
Уяви мамині цицьки прямо на обличчі дантиста.
Боже, люблю тебе.
Люблю ці зуби в твоєму роті.
- Оцей ніс. - Ти щойно схопила мій ніс.
Нізащо.
Зроби сальто!
Ти куди?
Деріане!
Забери їх з басейну.
Пробачте, вам усім треба піти. Бувайте!
Гей, ніхто не чує тебе.
Ти казав, не питимеш до кінця матчів.
Ти не витримав, невдахо!
Я й не п'ю. Це апельсиновий сік, генію.
- Скільки вона випила? - Лише одну склянку, ясно?
Забирай своїх друзів із басейну.
Ні.
Гаразд, тоді я викличу копів.
Так, ти більше не п'єш. Ходімо нагору.
Перепрошую, я дзвоню копам.
Гей, ти недоумкувата.
Біп-біп! Я досі дзвоню.
Привіт, операторе?
Допоможіть мені.
Боже.
Мій брат вставляє у мою попочку!
Чому я така абсурдна?
Чому я тобі взагалі подобаюся? Що з тобою не так?
Припини.
Я навіть собі не подобаюся.
Учора я почула свій голос на автовідповідачеві.
Не розумію, хто взагалі може його слухати.
Ти просто п'яна зараз.
Ненавиджу своє обличчя.
Ненавиджу, як воно виглядає, коли я говорю або жую гумку.
Не дозволяй мені жувати гумку, добре?
А потім промайнула найгірша думка.
Мені доведеться провести з собою все своє життя.
Ходімо до твоєї кімнати. Ти ж хочеш завтра
прокинутися у своєму ліжку?
Хіба ні?
Ти ж не хочеш тут спати. Ходімо, Надін.
Гей, тут є ще аспірин?
Можливо, спробуй пошукати там.
Ні, ти не мусиш.
Так буде швидше...
Гаразд.
То що сталося?
Хтось упустив Бакстера і він насцяв.
Гей, можеш зробити ще дещо для мене?
Можеш дати мені ті паперові рушники?
Дякую, може, прибереш ще собачу сечу?
Ага, точно.
Боже!
- Що за чорт! - Боже. Можеш...
Просто забирайся. Геть із моєї кімнати!
Перестань дивитися! Забирайся!
Я не знаю.
Присягаюся, я навіть не знаю, що сталося. Не знаю, як це сталося.
Це було...
Я не знаю. Мені так шкода.
З тобою все добре?
Я просто... Переварюю.
Гаразд, побачимося.
Надін, ти не можеш мовчки піти.
Надін.
Послухай, ти моя найкраща подруга і я люблю тебе. Це не твоя провина.
Ти мені огидний.
Як мило.
Відрости собі вусики, збоченцю,
і тримайся подалі від моїх друзів, ясно?
Ти щойно сказала "друзів" у множині?
Твоя голова заважка для тіла,
тому ти безглуздо виглядаєш і ніколи не зможеш це виправити.
Пане Брунер,
я не мала змоги зробити вчора домашнє завдання, бо...
Не знаю, чи ви знаєте, але мій тато помер.
Тому дуже важко щось робити.
Коли він помер?
Перепрошую?
Коли він помер?
У 2011.
Я дозволяю учням лише рік нічого не робити через чиюсь смерть.
Ви серйозно?
Будуть й інші нагоди.
Твої дідусі й бабусі не можуть жити вічно.
Сідай.
Гаразд, класе, "Young Mr. Lincoln".
Насолоджуйтеся.
Як пройшли вихідні?
Ну,
гірше, ніж зазвичай.
Так.
Ясно.
А твої?
Я...
Я грав у гольф.
У міні-гольф.
Ось так...
Не знаю, нащо я це зробив. Я підійму.
Так.
- У парку розваг "Тім"? - Так.
Люблю це місце.
Треба якось піти.
Так.
Але ж компанією.
Ну, декілька людей.
Чи просто ми.
- Просто ми? - Так.
- Думаю... - Так, або компанією.
- Так. - Так. Компанією.
Гадаю, буде чудово.
Дуже весело, правда?
Так.
Я вас наздожену, гаразд?
- Добре. - Побачимося.
- Привіт. - Привіт.
Послухай, я хотів сказати,
що ти подруга моєї сестри,
а те, що сталося тієї ночі...
- Так, дякую. - Дуже дивно.
Так, це було...
- Пробач. - Пробач.
Я винен, бо...
- Це було... - Це було...
- У будь-якому... - Так.
Круто. Побачимося...
Удома чи...
...десь тут.
Круто.
Гей...
Мені було справді добре з тобою.
І мені.
БУРГЕРИ БАРКА
Пробач.
Зараз повернуся.
Усе добре.
Продовжуй.
Це було дивно. Дуже дивно.
Що ти хочеш, щоб я зробила, Надін?
Хочу, щоб ти подумала, як це паскудно для мене.
Я знаю.
Якби я таке тобі зробила?
Якби...
Якби я... Якби мені сподобався твій тато?
Якби я мастурбувала твоєму батьку?
Луїсе, ти такий сексуальний із цим паском для телефону.
Ой, Кріста, ти так рано повернулася!
Чому? Чому він взагалі тобі подобається?
Я не знаю.
Знаєш.
Це ж дівчачий підхід - ти з ним переспала
- і тепер емоційно прив'язана? - Ні.
Можливо, ти несвідомо зла на мене, і це така помста?
Ти несвідомо зла на себе, і це таке самопокарання?
Якщо це так, ми можемо...
Ти перестанеш говорити? Бо ти зводиш мене з розуму!
Прошу!
Пробач.
Він запросив мене на вечірку у п'ятницю.
І я хочу, щоб ти пішла з нами.
Тобто, ти підеш із ним, а я третя заява.
Треба подивитися, чи я вільна.
Ага.
Добре.
Дякую, що пішла.
Ти що, я чудово проводжу час.
Гей, подивіться, може,
ви б потрахалися на галявині пізніше?
Будь ласка, візьми себе в руки, Надін.
Будь ласка, відсмокчи кілька членів, Деріане.
Є різниця?
Я хочу тебе з кимось познайомити.
Привіт, це Кріста.
- Привіт! - Привіт.
Я Шеннон. Ми минулого року ходили на хімію, так?
Так! Рада офіційно познайомитися.
Мені так подобається твій наряд. Такий милий.
Дуже дякую.
- Круте мереживо і намисто. - Дякую.
Пограємо в пиво-понг?
Так! Залюбки.
Я насправді майже не знаю цих людей, але...
Нічого страшного, якраз познайомишся. Слушна нагода.
Звучить чудово.
Мабуть, я піду пограю з ними у пиво-понг.
Ходімо!
Так! Новий гравець!
Пий!
Та не будь такою дивною. Боже, чому ти така незграбна?
Просто розважайся.
Просто розслабся. Розважайся.
Піди поговори з іншими.
Так, чудово. Зроблю це.
Два бокали!
- Не знаю, як я це зробила! - Два бокали!
Нічого, якщо я тут посиджу?
Звичайно.
Розважаєшся?
Щось таке.
Розумію.
Гей,
ти ж сестра Деріана Френкліна?
Так.
А ти дивишся канал "TBS"?
Інколи.
Там постійно показують один старий фільм.
Там грає Арнольд Шварценеггер
і маленький лисий чувак із "It's Always Sunny".
Вони грають близнюків. Але Арнольд такий високий, міцний та сексуальний.
А другий такий маленький і смішний.
- Так! - Боже.
- "Twins"! - Точно!
- Обожнюю його! - Класний.
Люблю цей фільм.
Ви з братом мені його нагадуєте.
Боже.
Привіт.
Забери мене.
Як вечірка?
Мабуть, одна з найгірших у моєму житті.
Ти не повіриш, як пройшов мій вечір.
Пробач, я така страшна.
Що сталося?
Дантист.
Я відпочивала вдома з бокалом вина
і отримала електронку
від його дружини.
Я хотіла подзвонити доктору Хіллу в істериці, а тоді подумала: "Ні, Моно.
Треба самостійно пережити це.
Ти все робила сама з 2011.
Ти маєш і це зробити сама".
Боже, я почуваюся такою невдахою.
Ти не невдаха.
- Я так почуваюся. - Ти не невдаха, мамо.
Ти вродлива. Ти гарний декоратор.
Ти дуже старанно доглядаєш брови.
Уяви, якби у вас все склалося:
"Ти сьогодні чистила зуби ниткою?
Знаєш, пародонтит - мовчазний убивця, Моно".
Знаєш, що я робитиму сьогодні?
- Що? - Хочу поїхати додому.
Зроблю зачіску.
Зроблю гарний макіяж і вдягну найкращу сукню.
А тоді все зніму і піду спати.
Весело.
Надіслати повідомлення Ніку
Нове повідомлення
"Привіт, Ніку. Я надіслала тобі запит на дружбу.
Можливо, ти його не помітив.
Чи, може, це глюк, і "Фейсбук" не надсилає листи.
Тому я подумала,
що поінформую тебе".
Боже.
Занадто жалюгідно.
Привіт.
Привіт, це Надін з уроків історії.
Що ти робиш?
Привіт, я...
- Привіт. - Я просто...
- Гей. - Привіт.
- Ти як? - Я добре.
У мене все добре, а у тебе?
Усе добре? Чудово?
- Чудово. Так. - Що сталося? Пробач, я...
Ти як? Усе добре?
Сьогодні парк атракціонів працює допізна.
Може, зустрінемося там?
То чому вони відмінили вечірку?
Під "відмінили" я мала на увазі, що я пішла звідти.
- Ясно. - Так.
Дякую, що підвіз, до речі.
У мене немає прав. Гадаю, що усі можуть мене підвозити.
Люди так стараються, щоб робити все самостійно.
Це був жарт. Я провалила тест.
Точно.
Відповідай.
Ні, все нормально.
Кріста
відхилити
Дивися, до чортового колеса немає черги.
Розкажи мені щось нове про себе, Ервіне.
Я...
Які у тебе мрії і бажання? Відкрийся мені.
Ну, я не знаю.
Думаю, я просто звичайний хлопець.
Гаразд, як щодо розгорнутої відповіді на дві хвилини, поки ми катаємося?
Точно.
- Які у тебе батьки? - Ну, мій тато...
А ні, стривай. Давай спробую вгадати.
Хочу перевірити, чи я телепат. Так от.
Мама доколупується до тебе через оцінки і гру на інструментах.
Вона готує чудові сандвічі з яйцем,
бо давно має маленький ресторанчик у центрі.
Твій батько - спокійний, похмурий.
Ніколи не казав: "Люблю тебе".
Але ти знаєш, що йому небайдуже, бо він завжди поруч.
Я сподіваюся, що це не віддає расизмом, хоча зараз думаю, що так і є.
Ні, зовсім ні. Ти вгадала.
Стій! Що ти... Боже.
Пробач. Невчасно?
Я так подумав, бо ти захотіла на чортове колесо і ти сумна.
Я лише намагався втішити тебе.
- Це було дивно? - Нам краще зійти.
- Нам треба зійти. - Так, це було...
- Гей! Перепрошую, випустіть нас. - Ервіне...
Випустите? Можна зупинити кляту поїздку?
Можна просто зупинити?
Пробач. Я не хотів підвищувати голос.
Боже, Ервіне.
Стривай!
Гаразд.
- Що! - Ти влучив!
- Ти влучив. - Ти це зробив сам. Ух ти.
Ми це зробили.
От лайно.
Ніхто цього не бачив. Не переживай. Забираймося геть.
Було справді дуже весело.
Пробач, що я розізлилася на тебе на колесі.
Ні, це було невчасно.
У мене зараз складні часи. Це довга історія.
Мені шкода це чути.
Ти справді чудовий хлопець, Ервіне.
Ні, я серйозно.
Я дивлюся на тебе і бачу справді
дуже старого чоловіка.
"Старого".
Це комплімент.
Я просто бачу дуже доброго, дуже лагідного, дуже мудрого старого.
У санаторії.
У візку.
Дякую.
Привіт.
Я...
Я знаю, ти зла на мене, бо думаєш,
що я залишила тебе через гру у пиво-понг і...
Я не казала, що злюся.
Гаразд, я просто це знаю...
Надін.
Хочеш знати, що я зрозуміла на цих вихідних?
Звичайно.
Боже, Шеннон. Твій наряд такий гарний! Мені так подобається!
Гаразд.
Ти мене відштовхуєш?
Людину, яка прикривала твою спину з другого класу.
Яка пройшла з тобою через усе.
- Гаразд. - Так, саме це і сталося.
Тому що тим фіфочкам
буде на тебе начхати,
коли Деріан проміняє твою дупу на іншу.
Ти нічого не знаєш, Надін.
Пробач, це справді неприємно чути. Але це станеться.
Пробач, але не станеться.
Твій брат щойно попросив мене бути його дівчиною і піти з ним на бал у травні.
- Ні. - Так.
Щойно.
Ти не можеш бути з нами обома.
Або я, або він. Обирай.
Ні... Я не обиратиму.
Або я, або він. Хочеш його?
- Чи мене? - Надін...
- Нічого обирати. - Не можеш обрати мене?
- Він або я, зараз! - Ні, я не обиратиму!
Знаєш що? Тоді ми не подруги.
Не подруги.
Чудесно.
Надін.
Гей, прокидайся.
У тебе була операція на мозку. Все вийшло.
Тебе зробили приємною та милою.
Просто мрію наяву.
Уже був дзвінок. Іди, будь ласка.
Просто ігноруй її. Вона...
Я пізніше наберу. Бувай.
Я не хочу чути про це. Розбирайтеся між собою.
Через декілька тижнів буде чотири роки, як тато помер.
Я зрозуміла це сьогодні дорогою додому.
Тієї ночі,
коли все сталося,
я встала до туалету
і побачила, що ти сильно плакав.
Так сильно, що твоя подушка була просто мокра.
Я дуже засмутилася,
встала і пішла до своєї кімнати, принесла свою подушку
і забрала собі мокру.
Якби лише ти любив мене так сильно.
Придурок.
Ні-ні. Ти просто маніпулюєш цією історією.
Ти маніпулюєш!
Ти хоч розумієш, наскільки ти хвора згадувати таке?
Пробач, що ти відчув провину за те, що завжди піклуєшся лише про себе.
Точно, так і є.
Визнай це, ти одержимий собою.
Боже.
Ти наклеїв свій табель на холодильник, неначе тобі 5 років!
Дивіться усі!
Я покакав у великий туалет!
Боже, ти хоча б знаєш, як це - любити іншу людину?
Ти так театрально граєш.
Життя іноді несправедливе, Надін, ясно? Зрозумій це!
Клянуся Богом, я тебе вдарю!
Не чіпай мене.
- Перестань таке говорити! - Заспокойся вже!
Припиніть!
Що з вами?
Я...
- Я знаю, через що це. - Ні, не знаєш.
Знаю. Між Крістою та Деріаном щось відбувається.
Ви гадаєте, я не знаю, але я все знаю.
- Я йду. - Ні.
Куди ти?
Мені треба прогулятися.
Повернися!
Боже, Деріане!
Просто не хвилюйся через це.
Можна, я поставлю питання?
Вона варта того, щоб будинок став полем битви?
Що я маю відповісти?
Я просто питаю.
Я не перетворюю його на поле битви, мамо.
Це вона. Чому ти з нею не поговориш?
Бо вона мене не слухає, а ти слухаєш.
Ти зробиш усе правильно. Я це знаю.
Он подивися хоча б на напій, який ти робиш.
Хочеш?
Чим я заслужила таку чудову дитину?
Зоомагазин "Петленд" ТВАРИНИ РОБЛЯТЬ ЖИТТЯ КРАЩИМ!
А де котячий наповнювач?
Восьмий ряд, мабуть.
Ти ходиш до школи "Лейквуд", так?
Інколи.
Я тебе там бачила, але ми ніколи не говорили.
10-класниця.
11-класниця.
Взагалі-то, мені не потрібен наповнювач, просто...
Не знаю, нащо я це сказала. У мене навіть кішки немає.
- Просто знаю, від них багато лайна... - Гарне взуття.
Мушу йти.
Гаразд.
Подивися на це з іншого боку, добре?
Можливо, вони одружаться.
І тоді твоя найкраща подруга буде частиною твоєї сім'ї.
Дуже допомогло, дякую.
Дійсно незручно, що вона тепер не підвозить тебе до школи.
Доведеться поговорити з нею.
Ні!
Я не можу возити тебе щоранку.
Я пізно доїжджаю до автостради і їду на 40 хвилин довше.
Якщо ти це зробиш, я зроблю щось жахливе й тобі.
Розкажу всім на "Фейсбуці", що ти вищипуєш свої соски. Як тобі таке?
Гаразд, просто скажи, що ти хочеш почути, а я скажу це.
- Мамо. - Я хочу, щоб тобі стало краще.
- Що мені для цього сказати? - Не знаю.
Ось, що я роблю, коли мені погано.
Я стаю дуже спокійною і тихою.
І кажу собі:
"Усі на світі такі ж нещасні й спустошені, як я.
Вони просто краще прикидаються".
Спробуй якось.
Може, тобі стане легше.
Привіт, хлопці, ви знаєте, де Ервін Кім?
Гадаю, він десь тут.
Так, він працює над проектом для СКФ.
СК що?
Для студентського кінофестивалю.
- Точно. - Так.
СКФ.
Вітаю, мені треба поговорити з вами про домашку.
Мені не треба говорити про домашку, я збрехала.
Вам подобається моя компанія?
Ти така весела.
Ви ніколи не казали, чи у вас є дружина.
Вам треба зустрічатися з моєю мамою.
Її останній хлопець виявився інтернет-збоченцем.
Вона дуже вразлива.
Постійно така: "Врятуйте мене".
Чоловікам таке подобається, так?
Бо, зрештою, вони всі хочуть бути героями.
Усі просто хочуть почуватися важливими.
Насправді байдуже, які ви важливі,
завжди буде хтось важливіший.
Люди так переживають через це.
"О ні! Вони кращі за мене!"
Вони не розуміють, що важливість не має значення.
Це все упевненість. Найвпевненіша людина у кімнаті завжди виграє.
Байдуже, чи вона справжня.
Немає значення, навіть якщо вона витягує її з дупи.
Люди дурні. Вони не розуміють різниці.
Знаєте що?
Я вам скажу
справжню причину, чому я обідаю з вами.
Розумієте, у мене зараз немає друзів.
І, якщо зовсім чесно, я й не хочу друзів.
Усе моє покоління - купка імбецилів.
У них просто конвульсія, якщо забрати на хвилину їхні телефони.
Вони не спілкуються без смайликів.
Вони справді думають, що всім цікаво, що вони:
"Їм тако, знак оклику, смайл, смайл".
Неначе нам не пофіг.
Я - консерватор.
Я люблю стару музику і старі фільми,
навіть старих людей.
Висновок: у мене немає нічого спільного з іншими у школі,
а у них немає нічого спільного зі мною.
Надін?
Максе?
Можливо,
ти нікому не подобаєшся.
Ви придурок.
Можливо, ви нікому не подобаєтеся?
Ви завжди у поганому настрої.
Ви ніякий вчитель.
Ви не докладаєте жодних зусиль до своєї роботи
і не можете цим пишатися.
Подивіться на себе. Ви нічого не робите.
Подивіться на своє волосся.
У вас немає зачіски, бо у вас немає волосся. Ви лисий.
І знаєте що? Чому ви не одружений?
Бо лисі - грубі, вони огидні,
особливо ті, які заробляють $45 000 на рік.
Що?
Я викладаю вже 23 роки,
а ти перша, хто недооцінив мою зарплатню.
Це мене розвеселило.
Тобто, ця частина.
Що ви робите?
Даю тобі половинку мого печива.
Навіщо?
Щоб тобі стало краще. Боже.
Знаєш що?
Ти - моя улюблена учениця.
Так краще?
Я справді ваша улюблена учениця?
Відчув, що треба так сказати.
Я не мала на увазі, що ви повністю лисий, до речі.
І у вас дуже гарна зачіска. Мабуть, ви...
Не знаю. Ви трохи розпушуєте волосся?
Наче оживляєте?
Радий, що ти змінила свою думку.
Мені стало краще.
Собака - це добре, але справжня конкуренція за гіпножабу.
- Ні. - Я серйозно.
Практика така нудна.
Нік Моссмен
Ервін
Привіт.
Привіт, я чув, ти шукала мене в обід.
Так, але зараз я не можу говорити.
Ясно.
Я просто... Ясно.
Алло?
Пробач. Я просто випила ліки.
Наберу, коли вони подіють.
Стривай, що сталося? Ти хвора?
Ні, все добре...
Ліки -
це антидепресанти чи щось таке.
Мені їх виписали, коли тато помер.
Але я приймала їх десь місяць.
Люди приймають їх постійно. Це цілком нормально.
Тепер ти думаєш, що я плачу з доброго дива?
Ні.
Я гадаю, що ти абсолютно нормальна.
Серйозно.
Слухай, у тебе є басейн?
Так.
Можна, я прийду поплавати?
Я можу поплавати у своєму, але я не зможу розслабитися.
Так.
У мене є рушники. Можемо починати. Ми готові.
- Круто. - Я напишу адресу.
Тоді скоро побачимося.
Гаразд.
Так!
Гей.
Боже, Ервіне, я б була милішою до тебе.
Боже, якби у моєму крані була така гаряча вода.
Чому ти не казав, що ти багатий?
Я думав, що казав. Я завжди усім кажу.
Що?
І ти не казав про кінофестиваль.
Ти мені нічого не розказав, Ервіне.
Можливо, я просто і слова не міг вставити.
- Я справді так багато говорю? - Так.
Піду втоплюся. Бувай.
Бувай.
Гей.
Дякую, що дозволив прийти.
Я радий, що ти пришла.
Ти хочеш сексу прямо зараз?
Гаразд.
Я просто жартую. Я просто...
Я просто уявила себе у фільмі.
Ти ніколи не відчуваєш таку потребу?
Тут водоспад. Романтика.
Так. Точно.
Пробач. Я просто...
Байдуже.
Ти що, розізлився? Ти не міг розізлитися.
Ти хотів сексу дві секунди назад.
Не можна говорити таке чоловіку.
"Чоловіку", так?
Гаразд.
Ервіне, перестань... Що ти робиш?
Ти натиснеш на кнопку і мене засмокче у водопровід?
Ідіот Ти такий ідіот
Боже.
Усі знають це Окрім тебе
Ти ідіот Сподіваюся, ти скоро помреш
А зараз час розплати за все, через що я пройшла через тебе
Ти ідіот Усі так говорять
Сподіваюся, тобі подобається пісня, тож пішов ти
То про що твій фільм?
Ще думаю над цим.
Учитель з малювання попросив декількох з нас зайнятися анімацією.
Круто. Не знала, що ти малюєш. А що?
Лише подивися. Ух ти.
Круто, Ервіне.
Тут переважно незавершені.
Переважно малював машинально. Але не зовсім, де я...
Гадаю, я знайшла мій улюблений.
Ага, моїм батькам теж подобається.
- Правда? - Ні.
Вони дуже консервативні. Їм не подобається.
Ух ти. Це два тебе, так?
Ага, я багатогранний.
Величний автопортрет.
Дійсно круто.
Ервіне, ти класно малюєш.
Хочеш прийти у суботу?
Подивитися фільм?
Це буде рано вранці, час зовсім незручний, тож...
Я сподіваюся почути "так", але ти можеш поки просто подумати.
Я не очікую отримати відповідь прямо зараз.
Це було б нечемно.
Занадто багато тиску.
Тому просто пропоную.
Я з радістю прийду.
Гаразд.
А твої батьки будуть? Я можу посидіти з ними.
Ну, мої батьки поїхали в Корею на три місяці.
- Тому вони не прийдуть. - Ти серйозно?
Ти живеш у цьому палаці один три місяці?
Так.
Ні, я розумію... Це великий будинок. Тобі нудно.
Знаєш, що тобі треба?
Щоб хтось тебе пограбував, а ти відтворив "Home Alone".
Це...
Саме це мені і треба. Дякую.
СТАРША ШКОЛА "ЛЕЙКВУД"
Це божевілля.
Ти така ненормальна.
Я не можу вийти.
Можеш ще раз об'їхати квартал?
Я не буду об'їжджати квартал. Ми тут.
Послухай, зараз не час. Просто проїдь.
Мені треба бути на роботі о 8.30, Надін.
Боже.
Ми справді знову повертаємося до цього?
Певне, ти знущаєшся.
Дякую. Можеш повернути тут.
Ні.
Я їду на роботу. Ти їдеш зі мною.
Знаєш, моєму шефу це не сподобається,
а пояснювати все будеш ти.
У тебе немає чим зайнятися?
Домашня робота чи щось таке?
- Можна взяти діркопробивач? - Віддай мені.
Просто сиди тут вісім годин,
нічого не чіпай і не галасуй.
Можна робити пантоміму?
Ти не смішна.
Якби мій чоловік знав, із чим мені доведеться мати справу...
Обожнюю, коли ти називаєш його своїм чоловіком.
Він - мій чоловік.
Ти можеш піти і отримати нового чоловіка.
Він - мій батько. Ти не можеш
- казати так час від часу? - Гаразд.
Але ми зараз не про нього говоримо,
бо це занадто сумно.
"Це занадто тяжко і занадто сумно, у мене виникає гістамінний головний біль". Знаю.
Боже.
У тебе немає співчуття.
Взагалі-то, мені просто нудно, бо я наперед знаю усе, що ти робитимеш.
- Звичайно, ти знаєш. - Ти мені не віриш.
Ні.
Я напишу те, що ти скажеш наступним.
Я не збираюся грати...
...у твої ігри, Надін.
Вітаю.
Вітаю
Гаразд, знаєш що?
Це ти не вгадаєш...
Твій батько був би розчарований побачити, у кого ти перетворюєшся.
Ти забрала мої ключі?
Надін.
Не бери машину!
Я викличу поліцію!
Боже.
Нік, я тобі відкриюся.
Ти мені подобаєшся вже декілька місяців.
Я постійно думаю про тебе. Не знаю, можливо, я навіть люблю тебе.
Ти такий складний, але простий.
І я просто відчуваю цей зв'язок між нами.
Я відчуваю, наче я справді тебе знаю,
і просто хочу бути з тобою.
Хочу зробити тобі мінет.
Хочу відчути твої губи на своїх грудях.
Відчути тебе всередині.
Можемо зробити це в коморі магазину.
Надін.
Боже.
Ти клята психопатка.
Не можна це відправляти.
ВІДПРАВЛЕННЯ...
Що? Ні.
ВІДПРАВЛЕНО
Боже.
Боже, не може бути, ні.
Чорт!
Боже.
От лайно.
Послухайте, я не хочу займати ваш час,
але я збираюся вбити себе.
"Ти такий складний, але простий.
І я просто відчуваю цей зв'язок між нами.
Я відчуваю, наче я справді тебе знаю".
Доволі мило. Гадаю, ти береш занадто близько до серця.
"Просто хочу бути з тобою. Хочу зробити тобі
мінет.
Хочу відчути
твої губи
на своїх грудях. Відчути тебе...
...всередині. Можемо зробити
це в коморі магазину".
Скажіть щось.
Боже. Скажіть щось, прошу! Допоможіть мені!
Тобі треба остерігатися складних речень без пунктуації.
Невже ви нічого не зробите?
Зробите щось?
Ви мусите щось зробити.
Давайте.
Може, конфіскуєте його телефон?
Його комп'ютер.
Може, дістанете його адресу.
Дістаньте адресу, конфіскуйте його телефон.
Чудово. Дістаньте адресу. Дайте мені.
Я піду туди і...
Надін.
Просто піди з останнього уроку, гаразд? Спробуй розслабитися.
Послухай музику. З'їж йогурт.
Просто забий на це. Зможеш?
І...
Якщо у тебе будуть проблеми,
дай мені знати.
Гаразд.
- Добре? - Добре.
- Не хвилюйся. - Дякую.
Усе буде добре.
Дякую.
Дасте мені гроші на йогурт?
Принесеш здачу.
Мама
Просто хочу, щоб ти знала,
мене так принизили вперше у житті.
Я зовсім не...
Так, Надін, тепер підніми слухавку.
Я просто не розумію тебе, Надін. Я...
Навіть не думай, що я не заберу у тебе телефон.
Щойно ти зайдеш додому, ти залишишся без телефону.
Я втомилася намагатися зрозуміти тебе.
Ну ж бо, прошу.
Боже, прошу, допоможи.
Навіщо я взагалі тебе прошу?
Навіщо я взагалі...
Ти ніколи не допомагав мені.
Кожен раз, коли я щось просила, ти неначе говорив:
"О, тобі потрібна допомога? Давай допоможу.
Я просто дражнюся. Вжучу тебе ще раз".
Ух ти.
Хто це?
Нік. Бачив повідомлення.
Боже.
Ти така мила.
Хочеш зустрітися сьогодні?
Що?
Чорт.
Чорт. Боже. Охолонь.
Просто заспокойся.
Гарна ідея.
Дякую!
Дякую.
Чорт...
Боже...
Як гадаєш, скільки таких виграє Деріан?
Давай вже швидше закінчуй школу.
Я на хвилинку.
Розкажи Крісті про час, коли...
Що? Повільніше. Ти про що?
Добре, мамо, заспокойся.
Чуваче, я зроблю все, щоб тебе підтримати.
Я кажу, що ми можемо завжди вигравати.
Я приєднаюся до вас пізніше.
- Ти жартуєш? - Ні, довго розказувати.
- Гаразд. - Побачимося.
Побачимося.
Що сталося?
- Усе нормально. - Не нормально.
Ні, розважайся. Залишайся.
Я піду з тобою.
- Дякую. - Так.
Привіт.
Гарно виглядаєш.
Дякую.
Ти теж.
Мамо?
Що ти робиш?
Це все піде на благодійність.
Усе, що лежить на підлозі.
Мамо, заспокойся, добре?
Я не буду з цим миритися.
І це теж.
Ну все.
Боже! Ти можеш у це повірити?
- Усе нормально. - Що це?
- Що це за лайно? - Прошу, зупинися на хвилину.
Вона залишила вирівнювач увімкненим.
Вона хоче спалити клятий будинок!
Прошу, зупинися на хвилину.
Це теж віддам.
Гаразд. Добре.
- Просто віддай це мені. - Гей!
- Віддай мені сумку! - Гей!
Це я доросла, а не ти!
Тоді чому ти завжди дзвониш мені?
Боже.
Боже, ти правий. Пробач.
Просто у мене більше нікого немає. Лише ти.
Що ти робиш?
Вирішую проблему.
Подивися, який чудовий краєвид.
Вона сказала:
"Привіт, містер, рада познайомитися"
Хочу потримати її Хочу поцілувати її
Деріан
Ти знаєш, що робити
Не буду говорити
Ти знаєш, що робити...
Вона зводить мене з розуму
Люблю цю пісню.
Покатаю її на великому реактивному літаку
Вона справді чудова.
Покатаю її на великому реактивному літаку
О так
Гей, моє кохання, моя ріка
Давай я підніму тебе вище?
Не можу повірити, що це відбувається.
Я стільки всього хотіла тобі розказати і спитати.
І я просто не можу повірити, що це відбувається.
Воно продовжує опускатися, чи не так?
Покатаю її на великому реактивному літаку
О так
Знімемо це.
Боже.
Я не знаю, чи...
Так. Просто...
Стривай, я...
Не знаю, чи я маю... Ти маєш...
Ні, злізь з мене!
- Злізь! - Гаразд!
Що за маячня?
Мені справді подобалася попередня пісня.
Як вона називається?
Я не пам'ятаю.
Можна погуглити.
То що,
може, прогуляємося, чи як?
Можемо подивитися фільм.
Чи мовчки просидіти всю ніч у твоєму "Меркурі Маркізі".
Ти серйозно?
Що?
Тепер смієшся над моєю машиною?
Що? Ні. Я просто уточнювала.
Я так сказала не через те, що це мотлох.
- Гаразд. - О ні.
Мені подобається твоя машина, ясно?
У мене взагалі немає.
Я поводжуся дивно, бо це забагато для мене.
Зупинися, прошу. Не їдь.
- Чорт! - Що?
- Я тебе не розумію. - Що ти... Що?
- Чого ти хочеш? - Ти про що?
Чого ти хочеш?
Поговорити. Дізнатися про тебе.
А не зробити це у перші п'ять секунд.
Ти мені цілий роман написала про те,
як хочеш відсмоктати мені, психопатка.
Я тут не для того, щоб щось дізнатися.
Це так тупо.
Так тупо. Чому я не послухав друзів?
Припини.
Тепер ти робиш із мене поганця?
Це ти мені написала.
Сподіваюся, ти поцілуєш дерево у цій бляшанці.
І щоб тебе паралізувало!
Пончики Даффіна
Ходімо, леді.
Ти взяла пончика?
Ні.
Що за...
Чому у вас вдома дитина?
Чорт. Як вона, в біса, сюди потрапила?
Привіт.
Це Тобі. А це Грір.
- Привіт. - Як справи?
- Добре. А у тебе? - Теж.
Рада познайомитися.
Привіт, рада...
Який номер у твоєї мами?
У кого смердючі ніжки?
Дай понюхаю. Стривай.
У Тобі смердючі ніжки.
Не витріщайся. Він соромиться.
Дати тобі ще щось?
Морозиво чи ще щось? Поки я не пішла вкладати дитину.
Мені нічого не треба, дякую.
Ні, я можу підгодовувати та поливати її звідси.
Гаразд.
Ходімо, мій маленький чоловічок. Нам треба дещо зробити.
- Великий хлопчик. - Ось так.
Ага.
Послухай, я просто хотіла сказати, що не знаю всієї історії,
проте вона закінчиться, що б це не було.
Не так давно у мене теж були важкі часи.
Але подивися, куди вони мене привели.
Це обличчя надії.
Гаразд, добраніч.
- Я зараз повернуся. - Добре. Добраніч.
- Добраніч. - Скажи: "На добраніч".
- Добраніч. - На добраніч, татку.
На добраніч.
Думаю, це за тобою.
Ходімо.
Ні, це не моя мама. Не відкривайте.
Привіт.
Що ти тут робиш?
Сідай у машину, поїхали.
- Ні, мама мене забере. - Не забере.
Сідай у машину.
Я не хочу сідати в машину до вас обох.
Ти знаєш, що я робив усю ніч?
Мене підвезе хтось інший.
- Гей, сідай у машину. - Зупинися!
Гадаєш, мені весело?
- Відпусти мене! - Думаєш, мені подобається?
Де ти була?
Хіба ти не могла хоча б раз відповісти?
Не вдавай, що ти переживаєш за мене
тому, що на тебе дивляться.
Та досить уже.
Визнай це. Ти хочеш швидше відвезти мене додому,
щоб бути маминим героєм.
Ти живеш для цього лайна.
Забий на це все.
Деріане.
Деріане?
Просто хотів тобі сказати, що ти права.
- Деріане, не треба це робити... - Ти права щодо всього!
Мені чхати на тебе.
Я тут лише заради себе, а моє життя просто до холєри чудове.
Обожнюю його.
Ні, я обожнюю періодично всю ніч заспокоювати маму.
Що можу обрати лише найближчі коледжі,
бо хто знає, що станеться вдома,
якщо мене не буде поруч?
І що
я можу бути поруч із єдиною людиною, яка надихає моє життя,
тільки повністю зламавши тебе.
Так що ти права.
Права. Просто чудове життя.
Я виграв.
Ви зможете завезти її додому?
Дякую.
Послухай, я не дуже розбираюся у таких речах.
Але думаю, ми обидва знаємо, що зараз треба сказати, тому...
Я скажу відверто.
Вимітайся з машини.
- Бувайте. - До понеділка.
Гей.
Я просто хотіла сказати,
що мені шкода, що я була таким стервом сьогодні.
Останні декілька тижнів.
І 17 років до того.
Я розумію, що тобі від цього не легше. Я це знаю.
Мабуть, якась зіпсована частина мене
любить думати, що лише у мене бувають справжні проблеми.
Наче це робить мене особливою.
Знаєш, ще з дитинства
у мене було відчуття, наче...
Наче я плаваю довкола свого тіла, дивлячись на себе зверху.
І я ненавиджу те, що бачу.
Те, як поводжуся, мій голос.
І я не знаю, як це змінити.
І я так боюся,
що це відчуття ніколи не зникне.
Пробач.
Справді.
Добраніч.
Надін.
- Добраніч. - Добраніч.
- Привіт. - Привіт.
Ти рано встала.
Мені треба дещо зробити.
Ясно.
Гарного дня.
І вам.
Гарного дня вам обом.
Чудесного дня.
Дякую.
Можна, я зателефоную тобі пізніше?
Так.
Гарно пройшло.
- Так? - Дуже гарно.
Мені її не вистачає.
Надін?
Сідайте, розслабтеся і готуйтеся насолоджуватися фільмами.
Відключіть телефони, будь ласка.
Мама
Можна я протиснуся? Дякую.
Пробачте.
МАМА
Зі мною все добре.
Набери мене негайно!
Надін, ти мусиш
Добре.
Це було дещо, правда? Давайте продовжувати.
Наступний фільм, пані та панове,
від Ервіна Кіма з...
Дякую. Старшої школи "Лейквуд".
Пане Кім, може, скажете пару слів про фільм?
Виходьте.
Привіт. Дякую, що прийшли.
Сподіваюся, вам сподобається цей...
Мій...
Можете забирати це. Дякую.
Гаразд. А ось і він.
Фільм пана Кіма.
Колись давно на планеті Несатурн
у старшій школі планети прибульців...
Відійди!
...був підліток-прибулець,
причарований коханням.
ДІВЧИНУ ВРЯТОВАНО!
ВУЛКАН ЗАКРИТИЙ ЧЕРЕЗ ПРИБИРАННЯ ПІСЛЯ МОНСТРА
Запізно!
Вечірка в басейні!
ФІЛЬМ ЕРВІНА КІМА
Ервіне,
це...
Ну, я б не сказав, що настільки.
- Він непоганий. - Він чудовий, справді.
Дякую!
І...
Я зрозуміла натяк. Я знаю...
Я знаю, що то була я.
Але я вже зрозуміла, наскільки ти чудовий.
Ти неймовірний.
Найкращий, кого я знаю.
Що? Що не так?
Фільм був не про тебе.
Боже.
Чорт.
Пробач, я так подумала через волосся і ті круті кросівки...
Я одна з тих, хто гадає, що все довкола про них.
Та я дражню тебе.
Так, просто дражнюся. Я це планував.
- Негідник. - Так.
Це було непогано. Ти хоч раз понервувала.
А я просто стою, нюхаю свої квіти.
Я тебе так ненавиджу.
Ти вільна?
Так, відмінила заради тебе всі плани.
Добре, ходімо.
Привітайся з ними.
Друже, це було круто.
Неймовірно!
Дякую.
Познайомтеся, це Надін.
- Привіт. Як ваші справи? - Добре, а в тебе?
Теж, дякую. Гарний фільм.
Не можу відійти. Просто чудовий.
Переклад субтитрів: Тетяна Лаховська