"älskling, jag lever inte överhuvudtaget när jag inte är tillsammans med dig. "
Ernest Hemingway Farväl till vapnen
SISTA BREVET FRÅN DIN ÄLSKADE
Allt kommer att bli bra, älskling.
Så roligt att se frun.
Välkommen hem från sjukhuset.
- Jenny, det är mrs Cordoza. - Ja.
Tack.
Jag visar frun till rummet.
Allt är som frun vill ha det.
Skönt att ha dig hemma igen.
God natt, kära Jenny.
God natt, Lawrence.
Larry.
- Du brukar säga Larry. - Larry.
Hallå där.
Hej.
Oj, hej...
Är du här?
Jag måste fixa till mig innan jag går till jobbet -
- så jag måste nog be dig...
Det är faktiskt min lägenhet.
Å fan...
Ja, då kan du ju ta det lugnt.
- Inga problem
- Jag vill gärna ses igen. Det var jättetrevligt i går
Det är så här, Rob...
Jag heter inte Rob.
- Andrew. - Andrew.
Jag har precis...
lämnat en ganska själsdödande...
- Så tack... - Jag kunde ge dig mitt nummer.
Eller inte.
Så slipper jag känna mig skyldig som inte ringer -
- och du slipper deppa över det.
- Utnyttjad, alltså... - Ja du, Rob, välkommen i klubben.
- Inte Rob. - Andrew.
Fan också! Förlåt.
Jaha, Andrew...
Trevligt att träffas. Ha det så bra.
Hej då!
- Ellie? - Ja.
NYTT MINNE
TILLSAMMANS 2019
- Hur är läget
Personalmöte om fem minuter. - Nick
Jag snackar inte med dig. Jag blir tokig på dig.
Vad då?
Jag fattar att du har haft ett skitår, men det är inte okej att dissa oss.
- Vad menar du? - Du bara gick i går - igen!
Du stack med nån kille. Hur tror du det känns?
Förlåt!
- På min födelsedag! - Förlåt! Nick...
Jag menar det.
Du verkar stressad.
Mary Ellen har dött och Janet vill ha ett reportage.
- När? - Söndagsupplagan.
- Nej, när dog hon? - Ett par dagar sen.
- Av vad? - Av åIderdom.
Så vill jag dö.
Jag kan ta det.
Mitt schema är snart tomt.
Okej?
- Okej, okej... - Jag avlastar dig.
- God morgon, allihop! Hur mår ni
- Toppen
- Hej! - Hej.
- Hur är läget? - Bra, tack.
Jag ska skriva om tidningens mångåriga kvinnoredaktör.
- Hon har precis dött. - Jaha? Å nej... Jaha.
Hon donerade sina papper till arkivet...
Vad hade du bokat för tid?
Alltså... jag jobbar här.
Ja, men du måste ändå boka tid.
- Fast jag jobbar här? - Vi släpper inte in folk hur som helst.
Gå ut på nätet och leta upp vår onlinekatalog.
- Där skriver du in vad du vill titta på. - Men förut...
Sen tar jag eller en kollega fram dokumentet åt dig.
Då vill jag gärna boka en tid!
- Man bokar tid på nätet. - Allvarligt?
Via vår nätportal.
Vet du vad? Tack så himla mycket för all hjälp -
- så ses vi snart igen.
Jag skulle gärna tappa minnet.
- Då skulle jag raskt ge mig av och glömma att jag varit gift med Francis
- Vet du vart jag skulle
Larry sa att det gällde nåt ärende.
Mer än så vet jag tyvärr inte.
- Minns du verkligen ingenting? - Bara glimtar.
Jag vet inte hur jag förväntas uppföra mig. Jag vet inte...
Jag vet inte vad jag tyckte om mitt liv. Jag vet inte...
Ingen fara, raring. Jag kan berätta.
Du är underbar.
Och rolig.
Och full av joie de vivre.
Du har ett perfekt liv, den allra bästa väninnan -
- en rik, snygg man som avgudar dig.
Vet du varför vi inte har barn?
Din man är bortrest väldigt ofta.
Ett av skälen till att jag avundas dig.
Det ordnar sig, ska du se.
I väntan på det får du försöka ha roligt i kväll.
Otroligt! Harold Wilson? Den Harold Wilson?
Högst densamme.
Han bjöd dig väl på nåt flott ställe? - Locket's
- Han tror att partiet kan få majoritet
Mina herrar, det är gott och väl, men egentligen vill vi veta:
Vad har premlärministern för favoritdessert?
älskling, det räcker nu.
- Men... - Det har doktorn sagt.
Bara vatten.
Apropå det, minns du verkligen ingenting?
- Vad sägs om kaffe? Nån som vill ha? - Gärna.
ARKIVET PRICK KL. 11
Hej!
- Hej. - Läget?
- Du då? - Toppen.
Allt är framlagt åt dig i läsrummet.
Fantastiskt.
Man får inte ta med mat eller dryck.
Den här vägen...
Det här är allt som finns, från 1965 till 1986-87.
Hennes egna dagböcker?
Ja, det ska det vara.
- Tack
- Jag vill bara säga att jag verkligen gillade ditt reportage -.
- om proväktenskap och nätdejting.
Jaha?
Det där om skillnaden mellan riktig passion och mer vänskaplig kärlek.
Jag hade inte tänkt på det så förut.
Tack.
Nu känner jag att mitt eget eländiga liv äntligen har fått ett syfte.
Hur kommer det sig att nån som du jobbar i arkiv?
Jag läste konsthistoria -
- och tänkte doktorera i arkivvetenskap.
Då märkte jag att jag gillade att kategorisera saker...
Min största och enda kärlek!
Jag vet att du är rädd, men tro mig: jag har aldrig känt så här förut -
- och kommer aldrig mer att göra det.
Jag skulle aldrig nöja mig med bara en del av dig -
- och därför tänker jag ta jobbet i New York.
Jag väntar på perrong 2 på Marylebone på fredag 19.15.
Följ med!
Förskona honom från ert konvenansäktenskap -
och framför allt dig själv. Ta vara på det här, som är sant och äkta
- Ja, det är skrämmande, men att leva i en lögn är värre
Vi kunde bli så lyckliga.
Du håller mitt hjärta och mitt hopp i dina händer. Din Boot.
Det är undervärderat...
Titta här!
- Vad är det? - Ett brev.
Jösses.
- I dag skulle man bara messa. - I Whatsapp.
"Kom till stationen om du är intresserad. " Smiley, aubergine, vägskylt, korv.
Det värsta är när man ser att de har läst, på den blå bocken.
- Och så har det gått fem dagar... - fem timmar!
- Jag menar... - Sa jag dagar?
Jag tror det.
Får jag titta på kuvertet?
"J.S." Det har nog hamnat här av misstag.
- Vad ska du göra med det? - Bränna det. Nej då. Katalogisera det.
Man kan väl lämna tillbaka det?
Eller försöka spåra avsändaren.
PRESS-STOPP
- älskade J. Jag vet vad situationen kostar dig, Jenny
- Jag vet också att vi aldrig kommer att sluta älska varandra
Du var ledsen sist, och det är mitt fel.
Jag känner mig så frustrerad.
Tiden räcker aldrig till.
Vi kan väl ses i morgon. B.
älskade J. Jag kan inte sluta tänka på kvällen på Alberto's -
- och när vi var på Rivieran.
Felipe sa att jag blev som en berusad dåre när jag tänkte på det.
Om vi bara ska få timmar och minuter ska jag rista in dem i mitt minne -
- så att jag ser ditt Ijuva ansikte så fort jag blundar.
Du är ständigt i mina tankar.
Din Boot.
ETT HALVÅR TIDIGARE
- God dag. - God dag, hur står det till?
Glöm inte att vi har beställt frukost.
Jag ska ta emot en journalist i morgon bitti.
Jag ändrar till lunch då.
- Middag, älskling. - Men Larry...
Inget tjafs.
- Kan jag hjälpa till
- Ja.
Det hoppas jag.
Känner ni igen mig?
Nej, tyvärr.
Och namnet Felipe? Är det bekant?
- Är ni från polisen? - Nej då.
Varför frågar ni om Felipe då?
Jag tror att vi har en gemensam vän. Ni kanske vet var han finns.
Ni förstår nog inte.
Felipe råkade ut för en olycka.
Han överlevde inte.
Vi brukar stänga läsrummen vid fem.
- Vad är klockan nu? - Tjugo över.
Fan också! Okej... Ge mig två sekunder.
Hittade du allt du ville ha?
Ja. Ja, det gjorde jag väl.
Om jag vill beställa fram mer måste jag alltså gå via...
nätet, ja. Nätportalen.
- Vart ska du? - Källaren.
- Och om jag skulle vilja kolla efter fler brev? Det kan finnas en story där.
- Om du vill kan du skicka ett mejl
Om du vill att det ska gå lite fortare.
Tack.
Så upproriskt.
Ha det så bra.
Ha det...
Madame Stirling?
Besök till monsieur Stirling.
Anthony O'Hare.
Just det.
Ni skulle skriva något fantastiskt om min man.
Ett föredöme som affärsman, ständigt ökande omsättning.
- Är det en order? - En hustru är knappast opartisk.
Enligt min erfarenhet är ingen så brutalt opartisk som en hustru.
- Tyvärr är nog Larry lite försenad. - Inte så fantastisk, trots allt?
Får det vara en drink så länge?
Nej tack.
- Mr O'Hare. - Mr Stirling.
Ursäkta att jag är sen. Ska vi sätta i gång?
Ja, det går bra.
Jag fattar inte hur jag kom undan!
- Mr O'Hare, ni är ju ekonomijournalist. - Utrikeskorrespondent.
- Var har ni varit? - Léopoldville mest. Brazzaville.
- Hemskt ställe. - Där vår värd har en hel del affärer.
- Jag tycker att... - Belgarna skötte landet bra, tycker jag.
Nja, jag var där 1959 och 1960 och sen igen 1962...
Då inser ni att uppror är en dumdristig reaktion på...
hundratals år av förtryck?
Att återta kontrollen över landet är väl en helt rimlig reaktion...
Så ni stödjer mr Mobutu?
Mobutu är ju diktator, inte skulle...
Tack, det vet jag.
Nej, sånt här är för nedslående att prata om på en middag!
Min fru anser att det som inte står i Vogue inte är värt att bry sig om.
Man ska försöka träffa så mycket folk som möjligt, se världen.
Men såna där människor ger mig lust att ta livet av mig. Och kvinnorna sen!
Bortskämda små lyxhustrur utan nåt intressant att säga.
Tråkigt att vi gjorde er så besviken.
- Jösses, jag är visst full... - Tydligen.
Nästa gång ni får så där tråkigt ska ni nog gå hem tidigt.
Men vad ni än tycker om mig, låt det inte gå ut över Larry i artikeln.
Nu får ni ursäkta.
Gud, vad jag har ont i huvudet!
- Drack du så mycket? - Jag har en känsla av det, ja.
- Mr O'Hare... - Mrs Stirling.
Vad nu då?
Jag... ville ge er...
det här.
- Vad är det? - En ursäkt.
Läs upp det.
Jennifer...!
Mr O'Hare har skrivit det, då kan han säkert läsa upp det också.
"Mrs Stirling"...
"Jag är ett ohyfsat svin. "
"Jag skulle gärna skylla på utmattning eller skaldjursallergi" -
- "men tyvärr var det en kombination av alkohol, som jag inte ska dricka" -
- "och bristande förmåga i sällskapslivet. "
"Det mesta ni kan säga om mig har jag själv kunnat fastslå i nyktert tillstånd. "
"Jag ber er godta min ursäkt. "
"Med skammens rodnad på kinderna, Anthony O'Hare".
Jag skulle vilja bjuda er och er make på lunch.
Mycket vänligt.
Jag ska tänka på saken. Nu ska jag köra er till hotellet.
- Jag vill inte att ni ska få solsting. - Eller alkoholförgiftning.
- Varsågod. - Tack.
Larry...
- Mr O'Hare. - Mr Stirling, hur står det till?
Mrs Stirling.
- Hur står det till? - Bara bra, tack.
Säg, mr O'Hare, finns det en mrs O'Hare?
Ja, men vi är skilda.
Beklagar. Förskräckligt, sånt där.
- Barn? - Men Larry...
Ingen fara. - Ja, jag har en son. Peter.
Jag hade en trevlig skolkamrat som hette Peter...
- Engelska, tack. - Ni har telefon.
- Vart ska ni härnäst? - Hem till London.
Ursäkta mig.
Jag ber om ursäkt.
Ingen fara.
- Dricker ni inte alkohol? - Nej, jag ska låta bli.
Huvudvärk?
- Doktorn har sagt det. - Var det så outhärdligt i går?
Krig känns mindre skrämmande.
Ni är som William Boot i Press-stopp. Av Evelyn Waugh.
Jag vet vem William Boot är.
Monsieur Stirling måste tyvärr sköta ett affärsärende, men han ber er fortsätta.
Inga problem. Tack.
- Är allt som det ska? - Plikten kallar.
Få höra, mr O'Hare... Gillar ni sjön?
Tack.
Vad tycks?
Stor.
Om utsikten!
Ser ni det där?
Korsika.
- Reser ni mycket? - Nej, faktiskt inte.
Vi åker hit varje sommar. Men jag har inte varit tillbaka i USA sen jag gifte mig.
Det är Larry som reser.
Hur träffades ni?
Vi fick varann till bordet på en affärsmiddag i New York.
- Han bjöd ut mig och sen var det klart. - Så enkelt?
Ja. Efter två månader friade han och jag sa ja. Mina föräldrar blev överförtjusta.
- Hur så? - God familj, bra arbete...
Är sånt viktigt för er?
- Är det inte det för alla? - Jo...
- Berätta om er son. - Min son...
Han bor hos min f. d. fru för att jag inte ska fördärva honom.
Varför tror hon det?
För att jag var otrogen.
- Ni saknar honom förstås? - Ja.
Jag hade kanske handlat annorlunda om jag förstått hur mycket.
Är det därför ni dricker?
- Försök inte rädda mig. - Jag har väl inte sagt...
Ni utstrålar sån välvilja att jag blir nervös.
Jag antar att jag inte vore den första.
Ni borde bli journalist.
älskade ni er fru?
Jag trodde det. Men vi var unga och jag visste nog inte vad kärlek var.
- Har ni nånsin älskat nån? - Min son. Har ni?
- Jag är ju gift. - Ja.
Larry och jag har det väldigt bra.
Så roligt.
MARY ELLEN: TILL MINNE AV EN ORÄDD PIONJÄR
- Reportageredaktionen. - Jag söker Ellie Haworth.
Det är jag.
Jaha, hej! Det är Rory på arkivet.
Jag kan ha hittat nånting som du kanske vill se.
Hej!
Oj, är det tuggummi?
Man får inte ha tuggummi i läsrummen.
- Jag svalde det. - Toppen.
Okej. Jag har hittat ett brev till.
Klockan är fyra, men jag kan inte sova.
Det gör mig tokig, men jag tänker på hur han ligger hos dig -
- och hans rätt att ta i dig. Jag skulle göra vad som helst för den friheten.
Men när jag inte kan få dig trollar jag fram dig i stället.
Din doft, ditt hår, ditt sneda leende när jag säger något som roar dig.
älskade J, jag har aldrig längtat så efter gryningen. Din Boot.
Det är absolut samma...
Samma brevpapper och handstil, ja.
Jag måste få veta hur det slutar, så nu är både din och min dag sabbad.
- Hur sabbad? - Jag måste få veta om det finns fler.
Enda problemet med det är -
- att man måste gå ner i själva arkivet då.
- Då gör vi det! - Men man måste ha specialtillstånd.
Hur får vi det?
Det finns en blankett. Och sen finns det nog en till.
- Det låter enkelt. - Jag ska se vad jag kan göra.
Tack.
Vad bra.
Det är helt omöjligt att matcha mönstret med gardinerna...
Bästa mr O'Hare, eller får jag säga Boot? Larry måste resa bort i affärer.
Vi är visst strandsatta tills han kommer och du som inte har några badkläder!
Vill du träffas i eftermiddag?
Jag vet en affär där du kan köpa nästa strandbok. Bästa hälsningar, J.
Bästa mrs Stirling, eller får jag säga J? Tack för att du räddar mig.
Tack för att du övertalade mig att gå ut. Jag vill gärna återgälda det.
Jag vet förstås inga affärer, men kan roa dig med min gräsliga skolfranska.
Kära Boot, jag är väldigt nöjd med att ha lyckats få ut dig i solen.
Jag tackar gärna ja till inbjudan.
Kanske kan vi ses och ömka varandras tillkortakommanden med franskan.
Är du ledig på torsdag?
Jag är ledig på torsdag, men också i morgon och dagen därpå.
Påföljande dag också.
När mr Stirling är tillbaka har vi nog hunnit utforska hela kusten.
Vilken tid skulle passa? Boot.
- Tack. - Varsågod.
Några idéer?
Vad sägs om picknick? Det är en lek jag brukar leka med min son. Kan du den?
Man måste blunda.
Blunda nu.
Tänk på ett favoritställe.
- Verkligt eller påhittat? - Vilket som.
Tänk dig att vi har allt. Filt, god ost...
- Bröd. - Ja, och så finns det en flod i närheten.
Min son älskar att fiska, så jag hoppas det går bra om vi fiskar lite.
Jag vet ingenting om fiske.
Jag ska lära dig.
Hur går det för mig, mr Boot?
Du är en naturbegåvning.
Självklart.
Och du får en forell.
- En haj! - Haj. Skickligt.
Och efteråt...
tar jag tänderna och gör ett halsband till dig.
En souvenir.
En talisman.
Vi gör ett nytt försök.
Tack för en härlig eftermiddag.
Vi ses!
Det är fixat. I morgon kväll kl. 18. Fega inte ur.
Det är Rory, förresten.
Skitbra.
Bra. E.
Mary Ellen-artikeln bifogas. Förresten, en sak till:
Jag hittade några gamla kärleksbrev bland hennes saker.
Ämnet för mitt nästa reportage.
1965, förbjuden kärlek.
Breven är så fyllda av känslor, jag har aldrig läst nåt liknande.
- God dag, madame. - God dag. Jag ska träffa Anthony O'Hare.
Jag säger till honom.
Monsieur O'Hare? Ni har besök av en ung dam.
Jag hälsar henne det.
Monsieur O'Hare är inte klar än.
Ni kan vänta här eller gå upp till honom.
Rum 302.
Tack.
- Vilken trevlig överraskning! - Jag kom lite tidigt.
- Ska jag vänta där nere? - Nej då. Kom in.
Jag är strax klar.
Jag skulle just raka mig. Hinner jag det?
Ja visst, gör det.
- Är allt som det ska? - Ja, bara bra.
Jag har fått telegram.
Larry kommer hem i kväll.
Han vill att vi återvänder till London genast.
Jag förstår.
Och vad vill du?
Förlåt.
Herregud...
Jennifer...
Jennifer!
Mrs Stirling!
Det här kom nyss.
Tack.
älskade J! Jag ville inte avvisa dig. Jag har aldrig längtat så efter en kyss.
Men när du såg på mig blev jag rädd att vår kärlek skulle förgöra oss.
Du är en ärlig, fin varelse. Jag ville inte vara den som drog ner dig.
Senaste veckan har jag hatat mig själv för det enda anständiga jag gjort.
Tänk på saken. Att vara spontan kan vara helt underbart -
- men också leda till mycket obehag.
Om vi ska ge oss in i något vill jag att vi fattar beslutet gemensamt.
Jag tänker på dig nu och mitt hjärta sväller av lycka.
Hur det än blir -
- tar vi oss dit tillsammans.
Kom till Postman's Park på fredag klockan sex.
Jag väntar där.
Med största respekt, B.
Boot...
Felipe!
Hur mår du? Det här är Jennifer.
Min vän Felipe.
Är det bra?
- Hoppas det smakar! - Tack.
SkåI.
En till.
Kom! Mr Boot, dansa med mig.
Roa dig nu!
Ta vara på det här som är sant och äkta.
Ja, det är skrämmande, men att leva i en lögn är värre.
Vi kunde bli så lyckliga.
- Hej. - Du hann först.
- Ja, det här känns spännande. - Men jag kan inte lova nåt.
Tack för hjälpen.
Innan vi går in får du ta av skorna.
Allvarligt?
- Jag skojar. - Kul kille du är.
Här finns allt okatalogiserat material.
Milda makter!
Och...
Det här ska vara allt från 1964 till 1969.
Svara, du.
Inget viktigt.
- Hjälper du mig? - Visst.
Inte de...
Nej, inte de.
- Ska jag ta emot? - Okej.
- Jaha... - Ska vi...
- börja? - Ja.
Nu börjar vi.
älskade J!
Inget låter så vackert som när du knackar på dörren. Jag längtar ständigt.
På jobbet får jag kämpa för att koncentrera mig. Jag tänker jämt på dig.
Världspolitiken berör mig inte längre.
Ska det fortsätta så här, blir jag degraderad till trädgårdsskribent.
Blunda.
Skuggan når sängen nu.
Vad händer om du stannar efter fem?
- Jag stannar tills den når knäna. - Midjan.
Knäna.
Kör till.
Blunda.
Blunda då.
Blunda.
Ett tält.
Mitt ute i vildmarken.
Om du tjatar, så...
Vi sover på en lövhög -
- och badar i en flod i närheten.
Och när solen går ner...
gör vi upp eld.
Tur det, för jag är vråIhungrig.
- Vad får vi? - Frukt och bär.
Som...?
Fläderbär, björnbär...
Kanske lite maskros.
Perfekt.
Hej då, Boot.
Vad då? Vad är det?
Jag vill inte att du ska gå.
Vi rymmer.
Vart då?
Vad sägs om New York?
Jag älskar New York.
Jag har fått jobb där.
Följ med.
Flytta med till New York.
- Det vet du att jag inte kan. - Jo då. Vi kan det.
Ska jag rymma, bara lämna allt?
Och börja ett nytt liv, ja.
Och när du tröttnar på mig då? Sånt har hänt förr, vad är annorlunda nu?
Allt!
Allt är annorlunda.
Om du tror att det här är ens i närheten av nåt jag känt förut, upplevt förut...
så har du helt fel.
Jennifer...
Jag älskar dig. Jag är kär i dig och vill leva med dig...
Du älskar tanken på det, du är impulsiv...
Jag känner det instinktivt! Det är skillnad.
Förstår du vad du begär av mig? Familj och vänner skulle förskjuta mig.
Desto större anledning att lämna dem.
- Det är lätt för dig... - Lätt?
Att se dig gå hem till en karl som...
Som vad då?
Jag tror att du kastar bort ditt liv som det är nu.
Boot, det är sant.
Jag är uppfostrad att göra det förväntade snarare än att söka lyckan.
Jag är rädd för att älska dig, rädd att kärleken till dig skulle förtära mig.
Och rädd för att när nyhetens behag är över, så kanske du tröttnar på mig.
Om jag lämnar allt för dig -
- är det inte bara familj och trygghet jag förlorar, utan hela min sinnesfrid.
Och det tror jag inte att jag klarar.
Hoppas att du förstår. Din för alltid, J.
Min största och enda kärlek!
Jag vet att du är rädd -
- men jag har aldrig känt så här förut och kommer aldrig mer att göra det.
Därför har jag fattat ett djärvt beslut.
Jag tar jobbet i New York. Jag väntar på perrong 2 på Marylebone, fredag 19.15.
Följ med, älskling!
Förskona honom från ert konvenansäktenskap -
- och förskona dig själv.
Ta vara på det här, som är sant och äkta.
Ja, det är skrämmande, men att leva i en lögn är värre.
De ringde från mr Stirlings kontor. Ni kan börja utan honom.
Vi kunde bli så lyckliga.
Du håller mitt hopp och mitt hjärta i dina händer.
Din Boot.
Taxi!
- Hinner vi, Felipe? - Jag tror det. Nätt och jämnt.
Snabba på, Felipe!
"våra berömda manchesterbyxor med gummiband som håller skjortan på plats" -
- "och tre rymliga fickor. "
- Du får gärna svara. - Nej.
"Finns i brunt, Ijust gulbrunt, buteljgrönt och grått. "
"Klassiskt, rustikt och välskuret. " Flott!
"Megamos"...
- "Lent, fluffigt och smakrikt"... - Ellie!
- Ett till. - Oj!
Läs!
"älskade J! Jag har alltid försökt undvika krångel, särskilt av romantiskt slag. "
"Nu när jag träffat dig förstår jag att jag aldrig riktigt levde. "
"Du har svårt för 'jag älskar dig', men jag måste få säga de orden. "
"De ekar inom mig från morgon till kväll. "
"Om jag inte får uttala dem, skriver jag dem till dig, om och om igen. "
"Jag älskar dig, Jenny. Din B."
Jäklar...
Vi borde kolla upp postboxen och se om den fortfarande används.
Ja!
Vad gör du?
Rorys telefon, det är Ellie.
Vi jobbar ihop. Jag har tvingat honom jobba över.
Nej, nej. Jag ber om ursäkt.
Okej, vi ses.
Varför sa du inte att du fyller år?
Jag... ville hellre hålla på med det här.
Okej. Packa ihop nu.
Varför bjöd du ditt ex på födelsedagsfest?
- Det var inte jag. Jag visste inget. - Vem bjöd henne då?
Hon är kompis med syrran. Men jag struntar i dem i kväll.
- Vad hände? - Hon var religlös.
När vi träffades var hon bara lite religlös -
- men sen blev det: "Att du inte tror på Gud börjar bli en riktig knäckfråga. "
Men till sist gifte hon sig med honom där.
Nåja, man kan ju inte lyckas jämt.
- Du då? - Det vill du inte höra.
Där har du fel.
- Jag var ihop med en kille ett tag... - Hur länge?
Åtta år.
Han ville ha barn, men det ville inte jag. Så...
- vi gjorde slut. - Så tråkigt.
Men det tog inte slut där. Vi blev ihop och gjorde slut igen, vi låg då och då -
- och till sist friade han.
När vi var på semester med typ tolv av våra närmaste...
Oj då.
Ja...
Jag älskade honom nog -
- men kanske inte tillräckligt.
Jag kanske vill ha barn ändå -
- men jag var rätt säker på att jag inte ville det med honom.
Det låter som en riktigt trist separation.
Man ska inte prata om sig själv, för det blir jäkligt deppigt.
Jättedeppigt.
Dags för din födelsedagsdans.
- Min... födelsedagsdans? - Just det.
Schyst lägenhet.
Ja, här bor jag.
- Fint. Oj, en katt! - Det är Diesel.
Hej, Diesel!
- Nåt att dricka? - Ja...
Kanske lite vatten.
- Mycket skivor! - En hobby jag har.
Hej.
De här...
De här damerna... Det är dina systrar, va?
Nej, jag är seriebigamist.
Jaha. Äsch då. Jag tänkte väl det.
Det var kul i går.
Vart tog du vägen?
Hej.
- Jag undrar... - Prata högre.
Jag undrar hur man tar reda på vem som har en postbox.
- Vill du ha en postbox? - Nej, ta reda på vem som har den.
Är det du som har den?
Nej, jag undrar vem som har den, så jag kan skriva till den personen.
Jag undrar om den fortfarande hyrs av samma person.
Du har tydligen inte hört talas om datasäkerhet.
Vet du vad?
Vi lägger ner, jag får hitta på nåt.
Bästa J! Det här kan låta konstigt, men jag har brev som kanske tillhör er -
- adresserade till J.S. och poststämplade 1965.
De kan nog ha affektionsvärde.
Jag skulle gärna vilja höra historien om dem och mr Boot.
Hälsningar, Ellie Haworth.
Bästa miss Haworth, jag vill inte tala med er om det som hände under den tiden.
Därför kan jag inte vara behjälplig.
Med vänlig hälsning, Jennifer Stirling.
Vi ses!
- Hej då. - Hej då.
Hallå?
- Är det mrs Stirling? - Ja, det är det.
Det är Ellie Haworth från London Chronicle.
Jag skrev till er om några brev som jag och min kollega...
Ja, och jag har svarat till adressen ni uppgav.
Ja, jag... Jag ville inte...
Om det inte passar nu kan jag...
Som jag skrev i brevet, så är det som hände mellan mig och mr O'Hare privat.
Ja, självklart. Förlåt att jag tränger mig på så här.
Jag ville åtminstone återlämna...
Hallå?
Fan...
Mrs Stirling! Roligt att se er igen.
Ja...
detsamma.
Har ni nyckel? Jag har visst glömt min.
Ja, men postbox 13 används inte längre.
Förlåt?
På mr Stirlings begäran har den avslutats.
Då vill jag hyra den igen nu genast.
Jag behöver nycklarna till min mans arbetsrum.
Det är en order, inte ett önskemåI.
Ska bli.
Tack.
Min största och enda kärlek!
Jag vet att du är rädd, men jag har aldrig känt så här förut -
- och kommer aldrig mer att göra det.
Jag väntar på perrong 2 på Marylebone...
Ta vara på det här, som är sant och äkta.
Förskona dig själv. Att leva i en lögn är värre.
Jag kan aldrig nöja mig med bara en del av dig.
Min sinnesfrid...
Följ med, älskling.
Vi kunde bli så lyckliga.
Du håller mitt hopp och mitt hjärta i dina händer. Din Boot.
Varför har du det här?
Varför har du snokat i min post?
Man... hittade det på dig.
Efter olyckan.
Och du vet vem som skrev det?
Ja.
Ja, han heter Anthony O'Hare.
Hette.
Journalist.
Jag presenterade er.
Ni två var tydligen inblandade i nåt slags...
Han omkom.
Vänta nu...
- Han satt bredvid dig i bilen. - Nej.
Nej. Det var Felipe.
Felipe körde, men i passagerarsätet satt Anthony O'Hare.
När du vaknade upp efter olyckan fattade jag ett beslut.
Jag försökte skydda dig.
- Från vad? - Sanningen.
Jag ville inte att du skulle behöva bära skulden.
PORTRÄTT AV EN INDUSTRIMAGNAT
Det var som fan...
Anthony jobbade på Chronicle...
Ja...!
Försöker spåra en Chronicle-skribent.
Gjorde jag nåt fel?
Trodde inte du var fem dar senare-typen...
Förlåt mig. Jag bara...
- Hallå? - Ellie Haworth?
Det är Anthony O'Hare.
Oj... Hej!
- Ni ville visst tala med mig? - Ja. God dag, mr O'Hare.
Hur fick du tag på min historia?
Först gick jag bara på känsla.
Sen tänkte jag att det kunde bli ett reportage. Och sen...
Ju fler brev jag läste, desto mer kände jag...
Jag tyckte att de var otroligt gripande.
Kom hon?
Åkte ni till New York tillsammans?
Nej.
Mrs Stirling följde inte med till New York.
Var det sista...
Träffades ni...
Träffades ni efter det?
Jennifer...
Jennifer...!
Ser jag så hemsk ut nuförtiden?
- Kan vi gå nånstans? - Ja visst.
Vad tänkte du om mig?
Att du var en lojal hustru.
Jag gick in för jobbet.
I New York?
Det har varit mitt hem nu...
i fyra år.
Jag var på väg...
för att möta dig.
Bilen krockade.
Jag blev medvetslös.
Jag mindes ingenting förrän jag fick syn på dig nu.
Jag hittade dina brev, men fick höra att du...
Jag trodde att jag hade förlorat dig.
Förlagt, kanske...
men absolut inte förlorat.
Boot...
Ja, älskade Jennifer?
Kyss mig.
Följ med mig.
Jag klarar inte att mista dig igen.
Alltför mycket har förändrats.
Jag är fortfarande kär i dig.
Hjälper du mig?
Jag har en dotter.
- Vad heter hon? - Esme.
Hon är två.
Ta med henne.
Det går inte.
Förlåt mig.
Jag väntar.
Säg att jag ska vänta, så gör jag det.
Jag älskar dig.
Det har jag gjort hela tiden.
Jag beklagar...
Och det var sista gången ni sågs?
Slut med breven?
Slut med breven.
- Har du dem med dig? - Breven? Ja visst.
Här.
Jag kan förmedla kontakt.
Nej. Jag valde att respektera Jennifers beslut den gången.
Det är inte mer än rätt att fortsätta så.
De ska väl tillbaka till mrs Stirling.
Jag har försökt.
Du är ju journalist.
Försök igen.
Behöver ni hjälp?
Mrs Stirling?
Ja.
Jag heter Ellie.
Ellie Haworth från...
Jag... Jag försöker inte...
Jag vill bara...
Jag har träffat mr O'Hare, Anthony...
och han bad mig ge er de här.
Ni ska ha dem, det är hans uttryckliga önskan.
Vad pratade ni om?
Tja...
Er, mest.
Han berättade vad som hände.
Att ni valde familjen.
Vad nu då?
Du Ijög för mig.
Du sa att han var död.
Varför?
För att rädda vårt äktenskap.
Och låta mig tro att jag orsakat hans död?
Jag vet att jag svek dig...
Lawrence.
Det tynger mig varje dag.
Och de senaste fyra åren...
har jag försökt vara en bättre hustru.
Men jag minns, Larry. Jag minns allt.
Och så här är det:
Det var slut mellan oss långt före Anthony...
Jennifer... Hör på nu.
Nej, du ska höra på!
Enda skälet till att jag är kvar är vår dotter.
Hädanefter är jag bara din hustru på papperet.
Om du gör minsta försök att röra mig...
så tar jag vår dotter och går.
Om du tror att en otrogen hustru skulle få vårdnaden, så är du tokig.
Om du försöker lämna mig och ta mitt barn ifrån mig -
- så krossar jag dig, och du får aldrig se henne mer. Förstått?
Hej, älskling.
Hej, sötnos. Vi ska ut på äventyr.
God dag. Jag söker Anthony O'Hare i rum 216.
Mr O'Hare är inte kvar.
- När for han? - I går.
Tack.
Hallå! Stanna.
Anthony?
Hallå!
- Vad är det frågan om? - Jag har försökt förklara.
Mary Ellen!
Jag söker Anthony O'Hare. Jag måste få veta var han är.
Jag beklagar, men han har sagt upp sig.
I morse.
- Har han lämnat någon adress? - Tyvärr inte.
Kan ni se till att han får de här?
Om han hör av sig kan ni väl hälsa att jag har sökt honom.
Och sen gick ni tillbaka till er man?
Jag ville inte riskera att mista henne.
Och jag lämnade honom till sist.
När jag visste att lagen var på min sida.
Och mr O'Hare?
Försökte ni kontakta honom när ni gett er av?
Jag letade efter hans namn i tidningarna varenda dag.
Ingenting. Till sist slutade jag köpa tidningen.
Det var som att han inte ville bli hittad.
Men nu då?
Han vet inte att ni försökte leta rätt på honom.
Lika bra det. Vi försatt vår chans.
Men tänk om ni kunde få en andra chans?
Man orkar bara till en viss gräns och jag är rädd att...
att vid min åIder har jag nått gränsen.
Det förflutna kan vara berusande.
Det kan skapa illusionen att allt var bättre, att man var lyckligare -
- eller att alla levde rikare liv. Men det kan också hämma en -
- så att man fastnar i sina minnen av smärta, hjärtesorg och besvikelse.
Hindra en från att ens försöka söka lyckan på nytt.
Det sägs ju att om vi inte lär av våra misstag, upprepar vi dem bara.
Kan vi lära oss att släppa det förflutna och kämpa vidare?
Ta till oss lärdomarna, men inte låta dem hindra oss från att försöka igen?
- Fantastiskt bra, Ellie! - Okej...
Riktigt snyggt.
Vad roligt att höra.
Jag kommer sen!
- Hallå? - Hej, det är Ellie.
- Hur är läget? - Jodå.
Bra. Och du?
Det är bra.
Nej... det är faktiskt inte sant.
Jag vet inte varför jag bara stack -
- eller varför jag inte har svarat på dina mess. Det var skittaskigt.
Om du skulle vilja messa mig igen så lovar jag att svara.
Men det finns säkert en massa skäl till -
- att du inte vill prata med mig, skriva till mig eller träffa mig.
Sanningen att säga...
är jag rädd att du ska tycka att jag är hemsk om du lär känna mig.
Men...
att vara rädd att försöka är inget bra skäl.
Och...
jag tycker att du är skitfin, Rory!
Jag...
vill verkligen träffa dig igen.
Om det är okej.
Var är du?
Utanför.
Va?
Utanför din lägenhet.
Läskigt...
Jag tänkte snarare "driftigt", men jag fattar.
Okej, vänta där.
Jag kommer ner!
Jag har hittat dem. Båda två.
- Jag sökte upp dem. - Du skojar.
Vad sa de?
- Hon försökte verkligen hitta honom. - Men han vet inte om det?
- Då måste du berätta. - Jag vet.
- Men de vill inte träffas. - Varför behöll hon postboxen då?
Det går ju inte ihop.
Det har du helt rätt i.
Så hon letade efter mig?
Sa hon det?
Kära J!
Förlåt att jag tränger mig på.
Men du är säkert medveten om...
att våra skilda vägar av ren tur...
tycker åtminstone den här gamla gubben...
än en gång har korsats.
Under åren som gått -
- har jag tänkt på dig så ofta att jag knappt vågar erkänna det...
och saknat dig.
Så jag dristar mig en sista gång...
och med viss bävan...
till Postman's Park.
Fredag...
klockan 14.
Med största respekt.
B.
Hon kommer inte.
Vi försökte i alla fall.
Jag hämtar honom.
Vad sägs om att blunda?
Ett brev.
En inbjudan.
Att följa med bort.
Och börja om.
Marylebone. Jag väntar.
Nu börjar jag bli orolig.
Det behövs inte...
för jag är här.
Precis i tid.
Översättning: Agnes Malm Skoglund Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Michael Porseryd SF Studios