Jeg læste om en abe, som russerne sendte ud i rummet.
De vidste, den ville dø efter nogle uger på grund af varmen fra solen.
De sagde, atrejsen var uvurderlig for rumprogrammets fremtid.
Gad vide, hvad der fik dem til at vælge netop den abe?
Og hvis den var så enestående, hvorfor satte de så dens liv på spil?
Hvis aben havde vidst, hvorfor de valgte den -
- havde den mon så opført sig anderledes?
Græd den, da den indså, hvad de havde gjort?
Parat?
Undertiden kan populære børn være megetgrusomme.
De kan få en person til at føle sig helt værdiløs.
Detprøvede de med mig på Camp Tall Pine.
Jeg takker Gud, som lod nogen forandre mitliv.
Skynd jer!
Saml noget brænde til bålet.
Jeg leder efter brænde.
Hold op, Bryce!
Hjælp mig, drenge!
- Jeg ved ikke rigtig, Bryce. - Skal jeg gøre alting selv?
Slip mig!
Hold op! Slip mig!
Nej, Bryce!
Hold op! Nej!
- Se, han fryser. - Fatter du det ikke?
Det gør han vist ikke.
Vi stikker af.
- Mon han klarer sig? - Og hvad så?
Forsvind!
- De efterlod mig... - Forsvind, sagde jeg!
De efterlod mig uden tøj på. Luk mig ind.
Myggene stikker mig, og jeg fryser.
Dumpede de også dig?
Ja.
Efterlod de noget til dig?
Kun en rygsæk med noget bras i.
Hverken tæpper eller tøj?
- Jeg fryser. - Der er kun et tæppe.
Det har jeg.
Vi er vist årets joke.
De kommer sikkert tilbage i morgen og griner af os.
Jeg hader dem. Virkelig.
Der er et stearinlys og nogle tændstikker.
- Jeg tænder det. - Se ikke på mig. Jeg mener det.
Jeg troede, at vi skulle grille.
Jeg er så dum.
Hvordan lokkede de dig herud?
De sagde, at vi skulle dumpe Julia Christiansen.
Vi skulle bade nøgne, og så skulle vi dumpe hende.
Dumpe Julia Christiansen?
Er hun ikke ret populær?
Jeg troede, at de kunne lide mig.
Sæt vi er væk, når de kommer tilbage?
Sæt vi svømmer i land, henter tøj og dukker op til morgenmaden?
Jeg vil aldrig se dem mere!
Jeg vil ikke tale om det mere, så hold mund.
Jeg henter brænde til et bål. Vi må holde os varme.
De kommer tilbage!
- De kommer tilbage! - Hvorfor det?
De vil nok fotografere os og tvinge os til at æde sand.
Vi går ned til vandet. Når de går herop, tager vi en kano.
- Kommer du med? - Jeg ved det ikke.
- Jeg går. - Vent!
Jeg kommer med.
- Skal vi ikke slukke lyset? - Hvis det brænder, tror de, vi er her.
Der er nogle børn dernede. Hvad skal vi nu gøre?
Vi svømmer. Kom.
- Jeg kan ikke svømme. - Og det siger du nu?
Du skal bare holde fast. Kan du det?
Ja. Det kan jeg godt.
Så sniger vi os derned.
Den her flyder.
- Kom nu. - Jeg kan jo ikke svømme.
Det behøver du heller ikke. Jeg skubber dig fremad. Kom nu.
Kom!
Det er så koldt! Jeg mister grebet.
Nej. Hold fast.
- De er her ikke. - Er de svømmet?
- Hun kan ikke svømme. Kan han? - Han kan svømme, men det er 1,5 km.
Hvem synes, at det her er sjovt?
Hun ville hjem, men jeg sagde, at hun ville få gode venner her.
Hun overlever. Det her er en tradition blandt børnene.
En idiotisk tradition.
Jeg har det dårligt.
Det ligger en hytte oppe på bakken.
Kan du gå?
Det tror jeg.
Kom!
- Hvor er vi? - I hytten. Vi brød ind.
- Hvor langt er der til lejren? - Jeg ved det ikke.
Strømmen førte os lidt ud af kurs.
Lagde du tæppet over mig?
På stranden?
Hvis du fortæller om det her, dræber jeg dig!
Jeg fandt noget nyt tøj.
Her.
Spis dem her, så får du det bedre.
Den virker ikke. Jeg henter vand fra søen.
- Vi bør flytte til et andet sted. - Hvorhen?
- Jeg ved det ikke. Et sted. - Et sted?
Jeg må ringe til min mor.
Så leder vi efter en telefon.
Du burde ringe til dine forældre.
De er i Grækenland.
- Hvad laver de i Grækenland? - De er arkæologer. De arbejder der.
Måtte du ikke komme med?
Nej. De ville have, at jeg skulle møde nye venner på min egen alder.
Det sagde min mor også.
Min mor kan måske køre dig hen til nogen fra din familie.
- Vil hun det? - Hun kører tit for mine venner.
Jeg har mange venner.
Vi burde betale for det her.
Trøjen, bukserne, maden og kameraet.
Jeg laver en liste, så kan vi komme tilbage senere.
- Jeg skal finde en telefon. - Vi skal nok blaffe ind til byen.
Nej, det må jeg ikke. Det er farligt.
- Du ville heller ikke svømme. - Og hvordan gik det lige?
- Hvad laver du? - Stå stille.
- Vores første hus. - Gud...
- Hvad gør du? - Kom!
- Gå videre. - Det er tyveri. Læg dem tilbage.
Gør det selv. Vi har brug for dem.
Vi betaler dem tilbage. Jeg skal kunne huske nummerpladen.
- Hvor mange penge har vi? - Cirka 1,80 dollars.
- Betaler du dem tilbage? - Hver en cent.
En telefon.
Urbach kan ikke pålægge Dem ansvaret for sin forsømmelighed.
Jeg foreslår, at De rejser søgsmål for at afsløre Urbachs uegnethed -
- til at leve op til sine forpligtelser.
Det må De undskylde. Kan De vente, mens jeg tager den?
- Marcy, jeg ville jo ikke forstyrres. - Det er Deres datter.
Nu kommer din mor.
- Mor! - Hej, skat. Er alt i orden?
- Jeg vil hjem. - Er du uvenner med de andre børn?
- De er nogle hyklere. - Er detgrund nok til tage hjem?
Jeg vil altså hjem, mor.
Kan du tale med lejrchefen? Hun er jo flink.
- Hun er god nok. - Hold ud i tre uger.
Så skal vi to ud på en tur. Er det i orden?
Jeg vil altså hjem, mor. Vil du ikke nok...
- Du er ikke en lille pige mere. - Vi lader pigerne løse det her.
Jeg ved det ikke, mor. Jeg er i en slem situation.
- Er der ikke besøgsweekend snart? - Det er på lørdag.
- Men du ville jo ikke komme. - Det vil jeg nu.
To dage. Vis, at du kan klare det her.
Seje tider bliver aldrig ved, men seje mennesker klarer sig altid.
- Vær sej. - Sej.
Vi ses på lørdag.
Jeg elsker dig, skat. Farvel.
Det er mr. Russell, forstanderen for Camp Tall Pine.
Stil ham igennem, og bed mr. Peck om at komme ind igen.
Hun kan ikke komme.
- Ikke før på lørdag. - På lørdag?
- Jeg skal tilbage til lejren. - Fortalte du, hvad de gjorde?
Mor og jeg kommunikerer ikke så godt.
Hun siger, jeg skal være sej.
Jeg prøver.
- Jeg prøver virkelig. - Hvor mange penge har vi tilbage?
- Modtageren betalte. - Skal vi købe en hotdog?
Skal vi dele en hotdog og en Cola?
Jeg vil have chips.
Hippieunger...
Undskyld.
Undskyld!
Ja?
- En hotdog og en pose chips, tak. - Ja.
- Vil du have nyt tøj? - Hvordan?
Den fyr står alene i kiosken.
Han gør alting selv. Hvis du opholder ham, kan jeg tage et par kurve.
Sæt han fanger os?
Hvis vi ikke kan løbe fra ham, fortjener vi det.
- Hvor mange penge har vi tilbage? - 16 cent.
Er det alt? Jeg troede, at vi kunne købe noget mere.
Forsvind! Kom ikke tilbage uden penge.
Vent lidt...
- Sådan. - Hvad?
Ophold pølsemanden og sig, at du fandt en sten i pølsen.
Undskyld mig...
Jeg tog en bid af pølsen... og fandt en sten i den.
- Sikkert. Forsvind med dig. - Jeg vil...
- Vil du have pengene tilbage? - Nej, jeg...
- Jeg vil have en ny hotdog. - Skal jeg give dig en ny hotdog?
Det får du ikke. Hvorfor er fluen altid i den sidste bid?
Det var ingen flue! Det var en sten!
Giv mig en ny hotdog, eller jeg ringer til politiet.
- Giv barnet en ny hotdog. - Du kender ikke de møgunger.
Vi er sultne, så sæt lidt fart på.
- Det var nær gået galt. - Nej. Her er dit tøj.
Det lugter ret godt.
Ligner jeg en af dem nu?
Ja, desværre.
Kom.
Tog du underbukserne på?
Gjorde du?
De var stadig varme. Jeg kunne ikke gøre det.
Hendes var jo rene. Du sagde, at de lugtede godt.
Hvad griner du af?
Træk dog bukserne op.
Kom!
Skal vi lime deres sko fast til gulvet?
- Det prøvede jeg med snørebåndene. - Det er også sjovt.
Vi kan hejse deres underbukser op i en flagstang.
Hvorfor har drenge sådan en barnlig humor?
- Fordi det er sjovt. - Nej.
Fart på!
Hallo! Hold op!
- Den stjal min 25-cent! - Du får en ny!
Jeg skal på wc.
Hej. Tak for hjælpen.
- Hvad skal vi gøre? - Jeg vil ikke tilbage igen.
Vi må væk herfra.
Kom så op i bussen. Nu ikke så meget pjat.
Kom!
Kom nu, alle sammen! Skynd jer!
Fart på!
Jeg starter her.
Har De set de her børn?
- Hvorfor sidder I på vores pladser? - Ja, flyt jer.
- Kom så. - Vi venter.
Vent lidt. Lad dem sidde der.
Jeg klarer det her. I må tage nogle andres pladser, for de to bliver her.
Sæt jer ned, så vi kan køre.
- Flyt jer. - Tak.
41, 42... 42?
- Lad os nu køre, Chuck. - Jeg har to for mange.
Skulle nogen af jer have været med den anden bus?
Det er da ikke så svært. Skal nogen køre med den anden bus?
Det er nok os to.
Ja, men kom så! Det er jer, der sinker os.
Det er flere timer siden, jeg talte med hende. Hvor er hun?
- Hun kan være stukket af. - Stukket af?
Mr. Russell, hun er 12 år. Hun var Deres ansvar. Det forstår De vel?
Naturligvis. Jeg er lige så bekymret for Deres datter, som De er.
Sagde hun, at hun ville tage tilbage til lejren?
Nej, ikke med de ord.
Jeg sagde, at jeg ville komme til besøgsweekenden på lørdag.
Jeg forstår.
Kommer hun ikke før på lørdag? Siger De, at det her er min fejl?
- De behøver ikke gå i panik. - Jeg er i panik!
Hun kom hertil for at more sig og få nye venner.
Vi udvikler børnenes sociale egenskaber -
- men en stærk, ung kvinde skabes i hjemmet, ikke på en lejr.
- Fortæl mig, hvad der skete. - Ikke alle børn trives i begyndelsen.
De andre troede fejlagtigt, at de kunne forbedre Deres datter -
- ved at anbringe hende i en situation, hvor hun forstod -
- at vi bare er mennesker.
"Forbedre" min datter?
Hvad fanden taler De om?
- De efterlod hende på en ø. - Efterlod de hende?
De mente nok ikke noget ondt med det.
Vi er vant til vittigheder om rødhårede, men det her...
- Det er kriminelt. - Jeg satte selv en stopper for det.
Men visse traditioner er sejlivede.
Jeg var en ged.
- Hvad? - På lejren.
Øen kaldes Gedeøen. Jeg blev efterladt, og...
Og...
Jeg var en ged. Først blev jeg bange, men alt gik i orden.
Der ser De.
Vi må finde hende, forstår De det? Det skal være lige nu.
Sheriffen og politiet og de øvrige myndigheder samarbejder -
- for at finde Deres datter. Jeg forstår godt, hvordan det føles.
Nej, det gør De ikke.
Jeg ville have været på rumfartslejren.
Hvorfor gjorde du det så ikke?
Mor ville ikke lade mig tage til Houston alene.
Vi skal til NASA sammen senere.
- Vil du være astronaut? - Det tror jeg.
Jeg vil flyve så højt, at jeg kan skærme for jorden med tomlen.
Dumt, ikke?
Nej, slet ikke.
Drengene går til højre. Følg efter Vince.
Pigerne til venstre. Følg efter ms. Higgins.
- Vi må ikke blive skilt fra hinanden. - Vi stikker af.
Værsgo.
Lad altid, som om du ved, hvad du laver.
- Tag alle jeres ejendele med. - Herhenne.
Hvad laver I? Hvorfor vil I ud i skoven?
Tag det roligt!
- Vi bør fortælle mr. Carlson det. - Nej, lad være.
- Hvor er I på vej hen? - Til vores lejr.
- Hvor ligger den? - I nærheden.
Det bliver snart mørkt. Der er ulve og bjørne i skoven.
- Hun er bange. - Vi er ikke bange.
De kan vel sove her i nat? Ingen ved jo noget.
De har endda vores lejrtrøjer.
Det er i orden. Men Susie Burns bliver nok sur.
- Vi skal bo sammen. - Det kan I ikke.
- Drenge og piger sover hver for sig. - Vi bør gå tilbage.
Hvem er de?
- Ved du ikke det? - Jeg har ikke set dem før.
De er vores venner. Det er Bonnie og hendes bror Clyde.
Kom.
- Tiwanda, hvem er det der? - Hun skal sove her.
- Der er ikke senge nok. - Hun er min gæst. Det er Susie Burns.
- I hvis seng skal hun sove? - I min.
- Så får vi ballade. - Nej, Susie, for du ved ingenting.
Vel?
Det er jo bare i nat, Susie. Du må vælge seng først.
Okay.
Dit hår er filtret. Vil du låne min kam?
Tak.
Undskyld mig.
- Er alt i orden? - Ja.
Vi må sove her. Det er snart mørkt, og vi ved ikke, hvor vi er.
- I morgen stikker vi af. - Ja.
Sæt jer ned.
Vi har et par punkter, og så kan I begynde at more jer!
Nej, jeg sendte hende ikke væk for at kunne arbejde i fred.
Hvabehar? Vi var enige om, at det her var godt for hende.
Ja, det er en stor sag. Og hvad så?
Netop derfor kører vi til Houston bagefter -
- så hun kan besøge NASA.
David, du er hendes far, og du ved slet ikke, at hun kan lide rumfart.
Hun holder mere af andre planeter end af den her, og jeg forstår hende godt.
Nej, jeg ved ikke, hvorfor hun ikke har ringet til dig og din nye kone.
Jeg ringer, når jeg har fundet hende.
- Kom, lad os danse! - Jeg danser dårligt.
Kom nu, Clyde!
Hej, Bonnie. Du og jeg, okay?
Lad mig være din. Nu danser vi.
- Jeg ved det ikke... - Kom nu. Jeg bider ikke.
Kom her.
Tag det roligt. Det er jo bare et kys.
Her kommer Clyde jo. Jeg sagde lige, at Bonnie har brug for en rigtig mand.
- Det har hun. - Der er kun én rigtig mand her.
Og jeg skal bruge et spejl for at se ham.
- Bonnie, sig, at fjolset skal gå. - Hold mund!
Clyde, luk kæften, før jeg lukker den for alvor.
Jeg taler ikke med dig, jeg taler med Bonnie.
Du er et nul, Clyde.
Et ægte nul.
Nej!
Så stopper vi! Hvad sker der?
- Butch faldt, sir. - Hvad skete der, Butch?
Jeg faldt.
Jeg har skadet knæet. Vi fjollede bare rundt.
Festen er slut. Gå hjem til hytterne.
Hvordan har du det?
Clyde er bare cool!
Så I hans blik? De rene sovekammerøjne.
Som Richard Gere i officer-filmen, hvor han bærer sin dame.
- Jeg er ikke hans dame. - Hold op!
Vi er bare venner.
Hvis I bare er venner, må du gerne hilse ham fra mig.
Så slukker vilyset!
Hvad er der sket med din arm?
Min far drak meget.
Når jeg larmede eller gjorde noget forkert, brændte han mig.
- Med hvad? - Med en cigaret.
- Jeg fatter ikke, hvorfor man gør det. - Gør hvad?
Gør andre fortræd.
Man får det jo selv værre bagefter.
- Det er det, der er problemet. - Hvad mener du?
Nogle mennesker kan lide det. De føler sig stærkere på den måde.
Som din far?
Ja, det antager jeg.
Ville du ønske, at du ikke havde nogen far?
Sommetider.
Sommetider ønsker jeg, at jeg havde en storebror.
En beskytter.
Ja, en bror ville være fedt.
Lov mig, at du ringer til din mor, så snart du kommer ind til byen.
Bed hende om at hente dig med det samme.
Sig hvad som helst, bare hun kommer. Du kan ikke gemme dig sådan her.
Okay.
Tiwanda...
- Må jeg spørge om noget? - Ja.
Hvorfor er du så flink mod mig?
Hvorfor skulle jeg ikke være det?
Jeg ved det ikke.
Jeg spørger bare.
Undskyld.
- Tak for i aftes. - Vi må stikke af.
Jeg lovede Tiwanda at ringe til mor, så hun kan hente mig.
- Vil du ringe til hende? - Hun kan måske tage dig med.
- Det tror jeg ikke, at din mor vil. - Du må komme med. Det ved jeg.
Bare du spørger dine forældre.
Det kan jeg vel godt.
Vi kan gå i biografen, og vi bor tæt på videnskabsmuseet.
De har gode udstillinger. Der er et hjerte, man kan gå ind i.
Mennesker, der er skåret i skiver i glasdøre, som man kan åbne -
- og se, hvordan de ser ud indeni.
Er det rigtige mennesker?
Ja. En mand og en kvinde.
Hvor fik de kroppene fra? Hvem vil skæres i skiver og udstilles?
Det ved jeg ikke. Det har jeg ikke tænkt på.
De havde garanteret ingen familier.
- De var måske krigsfanger. - Ja, måske.
Du, skal vi tage et billede?
Stå stille.
Vent lidt.
Det her går aldrig.
Jeg sover kun ude i skoven, hvis det er helt nødvendigt.
Så du det?
Han gik ikke ind i receptionen. Man betaler, når man tjekker ind.
- Man efterlader nøglen i rummet. - Men de lukker jo altid døren.
Ja, vi venter, til den næste gæst kører.
- Jeg forsøger. - Vent.
Jeg gør det. Jeg ser mere uskyldig ud.
Kan vi ikke snart køre?
Hent resten af tingene.
- Mr. Jones? - Hendricks.
Undskyld, forkert gæst. Rejser De? Jeg håber, at De har haft det godt her.
- Det var fint. Mange tak. - Glem ikke barnevognen.
Den må ikke rutsje rundt deromme.
- Vi kommer for sent! - Jeg skal bare kontrollere noget.
Jeg ville bare se, om vi havde glemt noget.
Ja. Hav en god dag.
I lige måde.
Hvad er der nu?
- Glemte De at lægge nøglen? - Clifford!
- Undskyld. - Tak, mr. Hendricks. Hav en god dag.
Hurtigt, stuepigen kan komme! Hæng noget på døren.
Jeg må lige tænke.
Lad være med at kigge på mig. Stil dig et andet sted.
- Receptionen. - Det er mrs. Hendricks i værelse 108.
Vi vil gerne blive en nat til. Er det i orden?
Ja.
Bilen brød sammen. Den er på værkstedet til i morgen.
- Samme værelse? - Ja.
- Skal vi debitere kreditkortet? - Ja.
Mange tak. Farvel.
Ja!
- Gud, jeg gjorde det! - Hvad laver du?
- Jeg tæver dig. - Hold op! Hvad sagde de?
"Det er i orden, mrs. Hendricks. Kom forbi, inden De kører."
- Sagde de det? - Jeg er et geni, ikke?
- Sikkert. - Sig det!
- Okay.
- Jeg er et geni. - Virkelig sjovt! Sig det så.
Okay, du er et geni.
Meddelelse et.
- Mor. - Grace.
Jeg har detgodt. Jeg fortalte dig ikke, atjeg ikke er ilejren mere.
Jeg er sammen med en dreng. Hans far er arkæolog.
Vi kan ikke tage tilbage. De var onde ved os.
Fortalte du hende om øen?
Mor, de tog al vores tøj og efterlod os på en ø.
Så ville de udspionere os. Vi hader dem. Virkelig.
I morgen står vi ved indgangen ved siden af den overdækkede bro.
Han skal køre med os hjem. Hans forældre er i Grækenland.
Vær sød atmøde os der, mor.
Jeg prøver at være sej, mor.
Vi ses i morgen. Farvel.
Spekulerer du på, hvorfor de valgte dig?
Valgte mig?
Ja, Bryce og de andre.
Jeg er et let offer.
Jeg bliver altid mobbet.
Tog du ud til øen for at dumpe Julia Christiansen?
Jeg er sent udviklet i forhold til min alder.
Jeg har faktisk ikke så mange venner derhjemme.
Jeg løj.
Det gør ingenting.
Ville du have hjulpet Julia, hvis de havde valgt hende?
Jeg ved det ikke.
Vidste du, at Bryce sætter pigerne i kategori?
Supersøde, søde, normale, grimme og supergrimme.
Hvad var jeg?
Han sagde, at du var grim.
Men han kiggede ikke rigtigt på dig.
Han ville aldrig have sagt det, hvis han havde kigget på dig.
Jeg føler mig ækel. Jeg går i bad.
Du havde ret. Det her er meget bedre end at sove i skoven.
Ja, det er det.
- Jeg kan godt lide dine briller. - Jeg hader dem.
Jeg kan huske, da jeg fik dem. Pludselig kunne jeg læse skiltene.
I bussen læste jeg dem højt. Alle troede, at jeg var skør.
Det gjorde jeg også. Alting blev så tydeligt.
- Ved du hvad? - Hvad?
Jeg burde have spurgt noget før, men det fik jeg ikke gjort.
Hvad?
- Jeg ved ikke, hvad du hedder. - Det gør ikke noget.
Det er et ret dumt navn.
Howie.
Jeg hedder Grace. Men jeg er døbt Shadow Golden.
Mine forældre var hippier. Far er det stadig, men...
Vi ses ikke så tit længere.
- Jeg bruger mit mellemnavn, Grace. - Jeg kan godt lide Grace.
Men Shadow lyder farligt og mystisk.
Shadow Golden Astronaut.
- Hyggeligt at møde dig. - I lige måde, Howie.
Godnat.
- 16 kilometer! - Bare det går ned ad bakke.
- Skal vi blaffe? - Det ville du jo ikke.
Det var dengang. Nu er jeg træt, og jeg sveder og er sulten.
Vil I have et lift?
- Hop ind. - Nej tak.
Jeg ser nok ikke så fin ud, og jeg lugter nok ikke så godt.
Men I skal ikke være bange. Jeg er vicesheriff, så vær helt rolige.
Kom. I har brug for min hjælp. Det er tydeligt at se.
Hop ind.
Kom så.
Sådan.
Værsgo.
Sådan.
Cigaret?
Jeg hedder Hoffstadder. Barry Hoffstadder.
Så I to er på vej til Ahlburg?
- Ja. - Hvad hedder du?
- Howie. - Howie?
Du må undskylde lugten, Howie. Geder.
Jeg havde en ged på bagsædet i går, og det stinker stadig!
Intet stinker værre end en beskidt ged, vel?
- Er Ahlburg ikke i den retning? - Jo, det stemmer.
Men jeg henter lige nogle ting hjemme hos mig.
Du har vel ikke travlt, Howie?
Det var jer, der stak af fra lejren, ikke sandt?
Hvad laver I herude?
- Hvordan kom I til Barnsville? - Vi fik et lift, men vi skal tilbage.
- Vi ringede til dem. De venter på os. - Den er god.
Hvad har I to lavet? Har I kissemisset?
- Det rager ikke dig. - Hvad?
Det rager mig i højeste grad!
- Slip os ud! - Betragt jer som anholdte.
I brød ind på Starlight Motel, så I behøver al den hjælp, I kan få.
Du og... lille Lolita.
Jeg skal lige ringe. Bliv siddende.
Kommer vi i ungdomsfængsel nu?
- Han er nok ikke... - Hold kæft!
- Han er ulækker. Skal vi flygte? - Han har et gevær.
Han er nok ingen rigtig sheriff. Tror du, at vi kan klare det?
Kan du køre?
Hej, det er Barry.
Du vil ikke tro det her. Er chefen der?
Ja, det er helt utroligt...
Vent.
Nej!
- Han kommer! - Jeg kan ikke nå speederen!
- Forkerte vej! - Han kommer! Tryk den i bund!
Kør!
- Hvad kørte vi over? - Hans fod, tror jeg.
Stop! Det er den gale vej! Stop!
- Hvad sagde han? - Noget med "den gale vej".
Stop! Brems!
- Stands! Brems! - Jeg prøver!
Vi må ud!
Vent! Stands!
- Kom! - Stands!
Det er den forkerte vej!
Stands!
- Vi hopper, ellers skyder han os. - Nej.
- Hvad gør vi? Jeg kan ikke svømme! - Hvis vi overlever, lærer jeg dig det!
Idiot!
Mrs. Golden? Sara Gallagher, politiet. Margo Cutter, Graces lejrchef.
- Hvor er hun? - Vi har et problem.
Deres datter og drengen blev fundet af en vicesheriff.
- Hvor er de så? - Vi ved det ikke rigtigt.
De stjal hans bil, kørte over hans fod og bremsede op nær en klippekant.
Kom de til skade? Hvor er hun?
Vicesheriffen skræmte dem, så de sprang i søen og svømmede i land.
- Grace kan ikke svømme. - Howie og Grace?
Sheriffen anmelder det ikke, for vicesheriffen handlede upassende.
Han bar ikke uniform, og han optrådte nok ikke helt korrekt.
Hvad gjorde han? Vi skulle mødes her.
Tag tilbage til hotellet og vent på, at Grace ringer.
- Jeg ringer, hvis hun kommer. - Alt skal nok gå i orden.
Jeg skal tale med mr. Russell, så kommer jeg tilbage.
Jeg er ked af det, der er sket med Grace. Hun er virkelig sød.
Ikke som visse andre rødder her.
Tak.
- Var din mor der? - Nej.
Mor er på et hotel i Ahlburg. Det sagde hendes sekretær.
Hun kom hertil i forgårs. Mr. Russell ringede, da vi ikke kom tilbage.
Hun kørte direkte hertil. Hun er meget bekymret, og politiet leder efter os.
Mor bliver vred på mig. Jeg troede ikke, at mr. Russell ville ringe.
Stakkels mor.
Hvad skal jeg sige til hende? Hun slår mig ihjel...
Det lader jeg hende ikke gøre.
Jeg skal ringe til mor.
Jeg fik nummeret af hendes sekretær.
Tror du, at vi må låne penge af biavleren?
Vi giver ham et gældsbevis.
Jeg siger, at vi to skal være sammen. Hvis hun ikke kan have os begge...
... så kan vi stikke af igen. Det lover jeg.
Det er i orden.
- Hallo? - Mor?
- Han sagde, at han var vicesheriff. - Gjorde han dig fortræd?
- Nej, men han var meget mærkelig. - Du kan fortælle mig det hele.
Vi ramte ham med bilen, men det var en ulykke. Det lover jeg.
Det er helt i orden. Ham hører du ikke mere til.
- Vær ikke bange. - Jeg er ikke bange mere.
Jeg er sej, som du sagde. Meget sej.
Grace, det er ikke vigtigt nu. Jeg vil bare vide, om du har det godt.
- Jeg har det fint. - Hvor er du?
Mor, vi skal altså følges ad. Må Howie komme med os hjem?
Jeg røver ham, hvis det er nødvendigt, men fortæl mig, hvor du er.
Hans forældre sagde, at han godt må komme med os.
Grace, Howie... Howies forældre er her ikke.
- Nej, de er i Grækenland. - Nej.
Han er med i et sommerlejrprogram.
Hvad mener du?
Han bor hos en plejefamilie. Jeg tror ikke, at han har forældre.
- Hvordan ved du det? - Det sagde dem, der leder efter jer.
Hvor er du, skat?
Jeg ved det ikke. Der er flot her.
Der er træer og en flod. Og en telefonboks.
- En mand sælger honning. - Okay.
- Howie skal følge med os. - Læg mønti inden for 20 sekunder.
- Mor? - Jeg forstår det godt.
- Har telefonboksen et nummer? - Det er skrabet væk.
Grace, ring til alarmcentralen, hvis samtalen afbrydes.
- Mor. Mor! - Samtalen afbrydes.
- Bliv der, så finder... - Mor!
Grace?
- Tak, fordi De kom så hurtigt. - Lockwoods Honning er i nærheden.
Hvor skal vi hen?
Mor sagde, at vi skulle vente ved honningbutikken.
Hun lovede mig, at du måtte komme med os.
- Det mente hun ikke. - Hvad mener du med det?
- Det gjorde hun. - Nej, det er ulovligt!
- Hvad er ulovligt? - Os.
Det er skørt!
- Ville mine forældre komme? - Det sagde hun ikke noget om.
- Vi bør gå derned igen. - Jeg kan ikke gå tilbage!
Gå derned selv!
- Vi skulle jo holde sammen! - Nej!
- Hvad? - Jeg har ikke brug for dig.
Jeg har aldrig haft brug for dig, så gå din vej! Gå!
Tag det i dig igen!
Jeg tager det i mig!
Jeg mente det ikke!
Jeg mente det ikke. Det ved du godt.
Jeg ved det godt.
Du burde ikke have sagt det.
- Undskyld, jeg ødelagde brillerne. - Det gør ikke noget.
Kan du se alligevel?
Nej, ikke rigtigt. Det hele er lidt sløret.
Men det er i orden. Jeg har et ekstra par i lejren.
Ved du hvad?
- Der er noget, jeg har villet sige. - Hvad?
Jeg fik en idé.
At vi kunne bo i skoven sammen. Ligesom indianerne.
Vi kunne få alt, hvad vi skulle bruge...
... fra enge og hytter.
Ingen ville genere os mere.
Jag har tænkt meget på det de seneste dage.
Jeg ville fortælle det, men du havde nok tænkt, at jeg var tosset.
Ja, det er tosset.
Men det er en fin tanke.
Vi ville blive nødt til at bygge en tømmerflåde.
Hvis du ikke kunne lære mig at svømme.
- Du kunne lære mig det, ikke? - Det tror jeg.
Hvad så, hvis en af os blev syg?
Jeg ved det ikke. Det tænkte jeg ikke på.
Du ville have fundet på noget. Det gør du altid.
- Din mor bliver nok bekymret. - Hun klarer sig.
Tak.
Tusind tak.
- Goddag. - Har De set en pige og en dreng her?
- Måske brugte de telefonboksen. - De var her. De har det godt.
- Vil De betale? - Jeg betaler. Jeg er hendes mor.
Shadows mor? Så skal De ikke betale, ms. Golden.
Så eftergiver jeg gælden.
Jeg beholder gældsbrevet. De gik op ad grusvejen.
Der er min mor.
Grace?
Grace! Skat!
Grace!
Skat!
Grace!
Mor! Mor!
- Grace! - Mor!
Det skal nok gå nu. Jeg er her. Har du det godt?
Drengene ville gøre os bange.
Men detgik lige modsat.
Jeg var ikke bange mere, og Howie var ikke alene.
Gud hjælper os altid, når vi har det svært.
Om efteråret blev Howie adopteret af en familie i Connecticut.
Vi holdt kontakten.
Sommeren efter kørte vi til museet med de opskårede mennesker -
- og bagefter til NASA for at se rumraketterne.
BARBIE PÅ STRANDEN
BONNIE OG HENDES VENNER
GEDERNE
Hytten: sæbe, bukser, trøje, T-shirt, kamera.
Jeg kommer nok aldrig til Tall Pine igen.
Jeg sender halvdelen af pengene.
Fik du at vide, hvem menneskene på museet var?
Jeg tænker meget på dem. Howie.
PS. Bryce tog fejl. Du er "SUPERSØD".
Tekster: Henrik Jakobsen www.undertext.se
Retail subrip by jeem.