VÄIKE RAAMAT AJALOOLISTEST TEGELASTEST
Jah!
Emps! Paps!
Mul on sünnipäev!
- Me teame, Kevin. - Me teame. Üks hetk.
- Nõndaviisi. - Liiga seksikas, kallis.
Jah, liialt intensiivne. Vale õhtu.
- Midagi pidulikku. Sünnipäeva puhul. - Sobib?
Ei. See on…
- See on küll kena. - Valmis?
Palju õnne sünnipäevaks!
Millist igavat kivihunnikut sa meid sel aastal vaatama vead?
Mitte kive, paps,
vaid puitu.
Puitu?
Woodhenge! Me oleme tõepoolest Woodhenge'is!
See on Stonehenge'i eelkäija, nooremast kiviajast.
Kuidas see igav on? Võrratu ju.
Võrratult igav.
Saffron, sa oled nii vaimukas.
- Need pole puust tehtudki. - Väga õige, Saff.
Need betoonpostid näitavad puidust sammaste asupaika.
Oleksime pidanud Stonehenge'i minema.
Sel kivihunnikul on vähemalt suveniiripood.
Seda hoian järgmiseks sünnaks.
Kui siin oleks suveniiripood, mida nad müüksid? Puust pulki?
Ja tsemendikotte.
Iidsetel aegadel suveniiripoode polnud. Siin on nii palju lahendamata mõistatusi.
Miks Woodhenge ehitati?
Oli see tempel või laadaplats?
Kuule, ma mõtlesin, et ehk hukati siin inimesi.
Ehk tõesti. Jah, paps.
Nad igavlesid surnuks.
Sa oled nii ulakas, Mike.
Mina arvan, et need ehitised olid tähistaeva kaardid.
Nojah siis.
Palju õnne, Kev, kallis.
Jah, palju õnne, Kevster.
Tule, sõbrake, hakkame liikuma. Lähme nüüd.
Tšau, tüdrukud. Issand, lõpuks ometi!
Tšau, väike õde. Kas sulle meeldis mu sünnipäevapidu?
Oo jaa. Woodhenge. Lihtsalt imeline.
Oli jah tore. Selge, sarkasm.
Miks sa ei võiks tähistada sünnipäeva nagu normaalne inimene, normaalsete sõpradega?
Saffron, kui vanemaks saad, siis mõistad.
Vahva fakt jalka kohta:
vanim Mesoameerika jalgpalliväljak valmis umbes 400. aastal.
Mõne teadlase arvates kasutasid maiad pallina oma vaenlaste päid.
Sõpruskohtumisi siis ei peetud.
Aga tõsiselt rääkides… Tänapäevase jalgpalli reeglite…
Me valime Scotti.
Olgu siis. Tore on olla osa tiimist, poisid.
VÄIKE RAAMAT AJALOOLISTEST TEGELASTEST
See on vist kõige ilusam paksunahaline, kelle sa iial joonistanud oled, Kevin.
Aitäh sulle.
Tegemist on imekauni Mammuthus rumanus'ega.
MAMMUT
„Kuigi inimesed ja mammutid elasid ühel ajal,
pole tõendeid sellest, et inimesed oleksid nendega ratsutanud või neid kodustanud.“
Väga huvitav.
Jah!
Ma ründan Kamtšatkat Jaapani kaudu.
Jaapan tungiski muidugi Kamtšatkale,
lühikeseks perioodiks, Vene-Jaapani sõja ajal.
Olgu. Minu kord.
See näeb päris hea välja, kuigi ennast ei ole ilus kiita.
Aga ma kiidan.
Ah tõesti, Kevin?
Kiidan jah.
Ema, mu riidekapp liigub.
No mida hekki?
Oh sa.
Tere!
Ma lähen kutsun oma vanemad.
Ema! Ema! Isa! Mu toas on üks mees!
- Mees? - Ilmselt viikingist sõjamees.
Jajaa. Viikingist sõjamees.
Igatahes ajavad teda taga äärmiselt vihased saksid.
Sa nägid und.
Püha issand, Kevin, vaiksemalt!
Mina ei karju, ma seisan ju siin.
- Palju parem. - Mine magama, kallis.
Saksid oleksid mulle äärepealt noole koljusse lasknud.
Mis on tõenäolisem selgitus, Kevin?
Et ma nägin und.
Just nii. See oli lihtsalt igav unenägu.
Mine nüüd.
Väike sõjamees.
Head ööd!
Head ööd, sõbrake.
Anna andeks.
Vanemad selgitasid, et see oli unenägu.
Sellest ma aru ei saanud,
aga mul ei tohiks pärast poolt kaheksat külalisi olla.
Lihtsalt infoks.
Äkki oskad öelda, miks viikingid
inimeste tapmisest ühtäkki loobusid ja põldu harima hakkasid?
Arutasin seda oma õpetaja prl Murrayga.
Tema sõnul sai määravaks kindluslinnade areng.
Mina vastasin…
Sa püha püss, mis see veel on?
Vabandust! On sul abi vaja?
Nei! Nei!
„Nei“ on vist vanapõhja keeles „jah“.
- Nei! - Ongi?
Olgu. Oota seal.
Andke andeks, emps ja paps, mind ootavad seiklused!
Kevin, ole vaiksemalt!
Kuidas sa end tunned, kallis?
Pea valutab.
Sul on peapõrutus. Tead, mis selle põhjustas?
Ma jooksin kappi…
- Sa vaatad möödanikku. - Ei.
Sa oled minevikus kinni. Mis kasu ajalooteadmistest on?
See on minevik. Keda see aitab? See on ju möödas.
Sa pead vaatama tulevikku. Tehnoloogia poole.
- Jah. Värskendused, uuendused. - Puutetundlikud ekraanid.
- Jaa, muusika. - Jah.
- Võime sulle uue telefoni osta. - Ma ei vaja seda.
- Ta ei kasuta seda. - Miks? Ostsime sulle telefoni.
- Ostsime jah. - Miks ei kasuta?
- Kasuta oma telefoni. - Ilmselt ta ei oskagi.
- Kes mulle helistab? - Ma tean vastust: mitte keegi.
Võiksite üksteisele sõnumeid saata.
Miks me lihtsalt vestelda ei või? Nagu praegu.
Praegu me lihtsalt räägime.
Aga telefonis saaksid samal ajal kellegi teisega vestelda. Nagu mina.
„Millega tegeled?“
Sa oled minevikus kinni. Pead 21. sajandisse jõudma.
Kui lahedam oleks olla viiking, mitte konsultatsioonifirma raamatupidaja
või raamatupidamisfirma konsultant, kannaksime me sarvedega kiivreid.
Viikingid ei kandnud sarvedega kiivreid. See on valearusaam, mis…
- Ei, Kevin. - Ei!
Unusta need viikingid ja vanad kreegid.
- Kreeklased. - Nemad ka.
Ma annan alla.
Siis said sa siit olulise õppetunni.
Vahel tuleb alla anda.
Oot. Seda te mulle õpetategi?
Et vahel tuleb alla anda?
Jah.
Perekonda valida ei saa.
Ei. Ja lapsi ei saa ka.
Seda ei maini keegi, ega?
Täpselt. Ma sain sõnumi.
Sinult, Mike.
„Millega tegeled?“ Mitte millegagi.
Uks. Lükka.
- Raputasime ta maha. - Pääsesime pakku.
Aga kui ta meil sabas on?
- Siis sureme. - Nagu viikingid.
Ülim Olend teab kõike.
Kui ta meie mõtteid teab, leiab ta meid ju üles?
Sel juhul ei tea ta midagi.
Ta teab siis sama vähe kui meie.
Aga kui ta tõepoolest kõiki me mõtteid teab,
- vaidlen vastu kõigele, mida sa ütlesid. - Ah soo.
Ära eksisime. Kus me oleme?
- Siin. - Aga kus „siin“ on?
Siit ta meid ei leia, see on kindel.
Tere?
- Ta leidis meid. - See oli Penelope mõte.
Ta on meie juht. Tema näppas kaardi.
Ei, ma… mina ei ole juht, me kõik oleme võrdsed.
Ja ma käsin sul vait olla.
Mina olen süütu, nemad tegid.
Ära muuda meid soolasammasteks.
Teil pole vaja mind karta. Ma olen kõigest laps.
See on laps.
Arvasime, et Ülim Olend räägib lihtsalt peene häälega.
- Kes? - Jah. Aga tema see pole.
- Nagu ma ütlesin. Widgit. Kaart. - Jajah.
Jah. Niisiis.
Äkki siin? Jah?
Või siis hoopis seal, aga ma… Vabandust, äkki lõpetad?
- On see ikka õigetpidi? - Jah. Ei. Ei ole.
- Ei? Selge. - Ei.
Aga kui me seda keerame… Las ma… Nõnda.
See ei aita mind üldse.
Ma arvan, et me peame olema siin, kui selle hobuse varastada tahame.
- Jajah. - Te olete hobusevargad?
- Kes sina oled? - Kevin Haddock.
Nii? Ja mida sa siin teed?
Mida teie minu magamistoas teete?
Ja ma ei tohiks pärast poolt kaheksat külalisi võõrustada.
Hästi. Noh, Devon Havelock…
- Paddock. - Vahet pole. Mind ei huvita.
Widgit, vahet pole.
See võib olla sinu tuba, aga lisaks on see ka ajalahe.
Ajaülene portaal ja elamiseks äärmiselt ohtlik paik.
Kui sa mind hetkeks rahule jätad, mõtleme Widgitiga välja,
kuidas pääseda siit ja Ülima Olendi käest.
- Ja siis… - Ülim kes?
Ülim Olend teab kõike.
Ta pole sugugi õnnelik!
Tagastage kaart.
Anna see talle! Anna kaart talle!
Ei, bandiidid alla ei anna!
Kartke mind!
Lükka seina, Bittelig. Kaardi peal on seal väljapääs.
Lükka seda seina. Lükka.
Seda see varem teinud pole.
Te varastasite midagi, mis kuulub mulle.
- Kevin, kas sa mängid videomängu? - Tubli, Kevin. Käid ajaga kaasas.
Me laenasime seda. Küll sa selle tagasi saad.
On see… Kas see on Jumal?
Kevin, me kohtusime alles, aga sa esitad juba väga keerulisi küsimusi.
Ma tean kõike.
Hüppame!
Tagastage kaart! Tagastage kaart!
Mis toimub?
Tagastage kaart!
- Jessas. - Väga hea.
Kuulake kõik, ma jäin terveks.
Või noh, kas kõik jäid terveks? Mina jäin.
Pääsesime vist taas põgenema.
Liiga napilt. Ma tundsin tema hingeõhku.
Me ei saa loorberitele puhkama jääda. Olen seda öelnud, eks?
See on unenägu. Unenägu. See on unenägu. Unenägu.
See on unenägu. Peab olema.
Oot-oot. Kuidas tema siia sai?
- Kuidas… Mida sa siin teed? - Ma ei tea.
Ta ei tea. Ma olen empaat.
- Seepärast sellest aru saingi, aga… Jah. - Nojah siis.
Kes see tüüp on?
- Võtsid ta Susani asemele? - Susanit ei saa asendada, Bittelig.
- Susan ta küll pole. - Ma ei tea, mis toimub.
No me räägime sinust.
Ja oma langenud kaaslasest Susanist, kes oli meist parim.
- Sinust parem. - Äärmiselt kasulik.
Uurime, kus ja millal me oleme.
Tundub, et mingis õõtsuvas ruumis, millel pole seinu.
Algoritmi põhjal oletan ma…
Algoritmi?
Oodake.
See on Hiina piraadilipp. Ja need seal on Hiina piraadid.
Ja Hiina papagoid.
See on vist madam Zheng. Aga ei saa ju olla.
Kirevase päralt!
Me oleme keset viimast lahingut madam Zhengi ja Briti laevastiku vahel.
- Ja millal see toimus? - 1810. aastal. Macaus.
- Sõbrad, ma tean. 1810, Macau. - Braavo!
- Hästi tehtud. - Tubli, Widgit.
- Tahate Macau kohta midagi teada? - Ei!
- Sissetungijad! - Mida?
- Spioonid! - Keegi laseb mind nooltega?
- Jäid terveks? - Jah. Ma ei saa surra.
Kõik saavad.
- Ei, see on ju unenägu. - Ära ole nii kindel.
Ei, see pole uni, sõbrake.
Tuld!
Jäta loba ja mine peitu!
Tuld!
See uks on portaal.
- Jookske! Ruttu! - Jookske!
Läbi selle ukse! Eluga!
See on lihtsalt…
Täitsa tavaline uks.
Jah. Minu viga. Saage juba üle.
Jah. Aga kui me juba siin oleme, varastame midagi. Võtame selle.
Päris huvitav.
Pange kõik tagasi. Pange tagasi.
Ja paneme tagasi.
Nüüd küll vedas.
Ohoh.
Olgu, ma näen, kus viga on. Portaal on 80 km kaugusel.
Lihtne sinna jõuda ei ole,
aga sattuksime aastasse 1200 e.m.a.
Me läheme aastasse 1200 e.m.a?
Meie küll. Sind me ei tunne.
Mis see on? Mingi kaart?
Ära vasta, Widgit, ta võib olla kaardivaras.
- See ongi kaart. - On jah.
Widgit!
See pole mingi tavaline kaart. Eks ole?
- Jah. See on taeva… - Taeva… Ma tean.
Taevakaart, kuhu on kätketud
anomaaliad ja portaalid, tihedalt läbi põimunud peensused,
aeg, ruum, hea ja halb ning kõik dimensioonid,
esimesest neljandani.
Ja selle abil saame me universumis ringi rännata.
Kõikjal peale ühe nurga, mis küljest rebenes.
See on kaart.
Heldeke.
See on madam Zheng.
Jah, tema see on. Vaadake ta peakatet.
Kas te kõik räägite hiina keelt?
- Ei. - Muidugi mitte.
Räägite küll. Just rääkisite.
- Vaevalt küll. Ah jaa, vabandust. - Ei.
Tõlkemütsike.
Kas on selge? Tahate, et ma teid pooleks lõikan?
Teie silmad ära söön.
Mida teie pered sellest arvaksid?
Olgu. Me peame siit kaduma.
Saate 30 sekundit, et öelda, kes te olete
ja mida te mu kajutis tegite, muidu tapan teid.
Mina olen Penelope
ja olgugi et me ei usu traditsioonilisse hierarhiasse,
olen ma põhimõtteliselt nende juht.
Aga tegelikult oleme me kõik võrdsed.
Tegelikult tapan ma teid kõiki võrdselt.
Vabandust. Madam Zheng, olen teie suur fänn. Kevin Haddock.
Olen lugenud teist raamatust „Piraadid, uljaspead ja alatud kaagid“.
Te peate kurssi muutma.
Te seisate vastamisi brittide, hiinlaste ja portugallastega.
Ma tean.
See poiss… Meie teda ei tunne.
Madam Zheng, te plaanite end Zhu Jiangi jõe ääres varjata, eks?
Ma kaalusin seda parasjagu.
Aga ei olnud kindel, kas see oleks õige lahendus.
On küll.
Neil on paremad relvad, aga teie tunnete neid vesi.
Ma teadsin seda. Ma teadsin.
Nende matsakad Inglise laevad jäävad kinni.
Oot-oot.
Sa meenutad natuke…
inglast.
Kust ma tean, et see ei ole lõks ja sina pole spioon?
Jah, võib olla küll. Kordan, et me ei tunne teda.
Mis teil üle jääb?
Bosun, muuda kurssi.
Muljet avaldav.
Kuidas sa selle peale tulid?
See on teie enda strateegia. Ma ei saa seda enda nimele kirjutada.
- Braavo, Kelvin. - Hästi tehtud, uus poiss.
See oli susanlik manööver.
Kuulge, me oleme kohe kohal.
Te tahate jääda siia, kuigi ümberringi pole midagi?
- Jah, palun, madam. - Tore. Lähme siis.
Head aega ja räägi edaspidigi asju, mille peale teised juba tulid.
Kas te jätate mu siia?
Ei tahaks väikest poissi hüljata.
See on julm.
Jah, ehk on tal midagi pakkuda.
- Ta ei saa meid aidata. - Ei.
Mulle kuluks tema abi ära.
Tal on ohtralt teadmisi. Temast saaks nõunik.
Kas sa soovid minu juurde jääda, Kevin?
Säärase arbuja abiga võiksin ma valitseda meresid ja maid.
Sa saaksid röögatult rikkaks.
- Mida? - No see on äärmiselt ahvatlev…
Paraku reisib ta koos meiega. Andke andeks. Meie isiklik arbuja.
Lähme nüüd, Kepler või Kamton.
Kusagil seal.
See on õige koht.
Hopsti üles, Kremin. Läki!
Olgu. Tõuse püsti ja hakka tulevikku ennustama.
Räägi, kust me selle aarde leiame.
Ma ei oska tulevikku ennustada, loen lihtsalt mineviku kohta.
Mineviku? No seda oskab igaüks.
Ta ei olegi eriline, nagu ma ütlesin.
- Seda sa tõesti ütlesid. - See madam sokutas ta meile kaasa.
Osav naine.
Sa pead nüüd üksinda hakkama saama,
sest me oleme meistervaraste löögirühm.
Liigume kärmelt ja ei saa mingi raamatulugeja järele ootama jääda.
Hargneme ja vaatame, kas leiame midagi näppamisväärset.
Mida? Mis on?
- Midagi väärtuslikku? - Hindamatut.
Stonehenge, mida alles ehitatakse!
Jajah, selge. Kuidas me siit minema saame?
Noh, mu arvutuste järgi, mis põhinevad teadusel,
avaneb järgmine portaal umbes… homme hommikul.
No siis saame puhata, sest siin aardeid pole.
Pole aardeid? Mis mõttes?
Stonehenge on suurim aare, mida üldse ette kujutada võib.
Saaksime teada, miks Stonehenge ehitati.
See mõistatus on enam kui 4000 aastat lahendamata püsinud.
See ei ole mingi aare.
Minu jaoks on.
- Kes see väikemees on? - Ma ei tea.
Ehk on ta tõepoolest uus Susan.
- Ei. - Ei.
Laske käia, poisid. Kõigest jõust.
Laske käia, suudate küll.
Eks? Ja sina muudkui pühi.
Et kõik tehtud saaks.
No äge, veel üks kärvas.
Alan. Alan, käsi poistel sõrmed välja tõmmata, semu.
Nad ei saa. See on võimatu. Nad jäid kinni.
Mis su eelmised orjad tappis?
No eks ikka see kivi.
Vabandust.
Me töötame nii kiiresti, kui saame. Teisipäeval lõpetame.
Tahtsin vaid öelda, et minu arust on see lihtsalt maagiline.
Jah? Loodame, et see jääb püsti.
Jääb küll.
Jah, no teiste ringide kohta öeldi sama, eks?
- Näiteks Woodhenge'i? - Jah, näiteks.
Me proovisime kõiki materjale. Puitu, õlgi, kivikesi.
Inimesi, neid proovisime ka.
Seisime Alani ja karja orjadega põhimõtteliselt lihtsalt sedaviisi.
Näed, jah? Ei toiminud. Käed jäid valusaks.
Kas teil õnnestus tähtede liikumist jälgida?
Misasja?
Kas Stonehenge ei ole siis tähekaart?
- Jajah, võib olla küll. - Aga peab ju olema.
Pööripäeval tõuseb päike täpselt sissepääsu vastas oleva rahnu kohal.
Tõuseb või? Ah soo. No vaat siis.
Millist rahnu sa silmas pead?
Kas seda kasutatakse ohverdamiseks?
Võib-olla. Siin võib ohverdada küll. Jaa.
Tasu eest võib Stonehenge'i igasugu üritusteks kasutada, mis?
No tead, banketid, pulmad, ohverdamine…
Tegelikult on see vaatamisväärsus. Midagi teistsugust.
Meelitad kunded kohale ja paned nad ostma. Eks?
Mis mõttes?
Suveniiripood.
Pisikesed Stonehenge'id. Teeme nad rahast lagedaks. Tahad ka?
Stonehenge kapsa vastu. Igavesti hea hind. Varase linnukese eri.
Isal oli õigus.
See ongi lihtsalt kivihunnik suveniiripoega.
Aga seepärast Stonehenge nii geniaalne ongi, eks?
Lahe on see ikka.
Jaa.
Kas ma võin natukeseks vaatama jääda?
Ole hea, poja.
Aga ära lase millelgi endale peale kukkuda.
Lase käia, Alan. Täiest jõust, semu.
Bandiidid, homse terviseks. Sajandite suurima röövi terviseks.
Homse terviseks.
Rahvas räägib meie kangelastegudest ja mu… meie juhiomadustest aegade lõpuni.
Kõigi aegade parimate varaste terviseks.
- Meie terviseks. - Ei, mitte veel. Meie terviseks.
- Jooge nüüd. - Tohib?
- Kes te olete? - Et mis on minu lugu?
Jah, sa tahad minu lugu kuulda.
- No teie kõigi. - Mina olen Penelope.
Aga mind kutsutakse peamiselt Tuletormiks. Eks, poisid?
- Jah. Jajah. Nii on. - Jaa.
Ja mu süda? No nüüd läheb asi isiklikuks.
Süda on murtud. Ja ma ei hakka rääkima oma kaotatud armastusest,
kihlatust, kes kaduma läks.
Selge.
Ma ei ole kamba juht, aga pukis olen ma siin küll.
No seda peame me veel arutama.
Ja tema on Judy, kes ei tunnista autoriteete.
Ta on meisterpsühholoog, näeb sinu pea sisse.
Ta teab, mida sa mõtled.
Sa oled kurb.
See on mu elu kõige õnnelikum päev.
Ma alles õpin.
Ja tema on Alto. Tõelist Altot ei tunne keegi. Ka ta ise mitte.
Ta on meisterlik maskeeruja.
Töötasin varem nimelt teatris.
Tere, mina olen Walter, matkasell.
Voilà!
See olen mina, Alto. Mees, kellega just kohtusid.
Võrratu.
- Emotsioonid, kõik muu… - Aitäh.
- Lihtsalt hämmastav. - Ja see siin on Widgit.
Meisterlik kaardilugeja. Sa ei meeldi talle ja ta ei usalda sind.
- Sa ei meeldi mulle, ma ei usalda sind. - Sa kohtusid minuga alles.
Hea põhjus sind mitte usaldada, „Kevin“. Kui see üldse su nimi on.
See on pidžaamapluusi kuklale õmmeldud.
- Ta jutt vastab vist tõele. - Ja tema on Bittelig.
Ta on sama tugev kui seitse keskmist meest.
Seitse?
Ütleme, et seitse keskmist meest…
Nagu sa isegi nägid, kui ta su toa seina paljaste kätega ümber lükkas.
Aga tal on ka tundlikum pool.
Ei ole. Ta on maniakk.
Ja miks te selle suure pea eest põgenesite?
Sest et me põgeneme Ülima Olendi eest.
Ja Ülim Olend on suur pea?
No praegusel juhul jah.
Ülim Olend on meie peale vihane. Ta oli meie ülemus. Vihastasime ta välja.
- Mida te tegite? - Ta ei hinnanud meid.
Pidime tegema alati kõike just nii, nagu tema tahtis.
Niisiis näppasime kaardi
ja põgenesime koos.
Ja ta teab seda, sest ta teab kõike.
Miks ta ei tea, kuidas teid kinni püüda?
- Ilma kaardita on see raske. - Põmaki!
Toit on valmis. Penelope.
Aitäh.
- Sulle. Jah. - Aitäh.
Ja eriline kahekordne kausitäis sulle.
See on koera sööginõu.
No ehk ei ole see minu asi, aga minu arvates ei ole ilus varastada.
Ja eriti inetu on varastada ajaloost.
- Ehk jätame ta lihtsalt siia. - Äkki saame temast kuidagi lahti?
Penelope, Widgit, me peaksime ta koju tagasi viima.
Olgu. Pärast hobuse varastamist võime me viia su tagasi…
Bingleysse, aastasse 2024.
Nii et Binggerly, aasta 2022.
Teate, võtame hetke, et Susanit meenutada.
Mõtteid Susanist.
- Läks. - Susan. Ta oli…
Mõtleme vaikselt.
Damon.
Ei, mitte sina, Deemon. Damon.
Kõlavad jah väga sarnaselt.
Damon!
Pimedaim Pimedus.
Ehedaim Kurjus.
Kuidas spioneerimine edeneb? On taevasest kindlusest ka uudiseid?
Tavapärane värk.
Lillede leiutamine,
lindude laulma keelitamine.
Rõve.
Kui mina oleksin universumi valitseja, keeraksin selle pahupidi.
Oo jaa. Kui mul oleksid selle joonised.
Teate, Varjude Vari, need joonised on olemas.
Ma tean seda. Mina sulle sellest rääkisin, Damon.
Ära tule mulle rääkima asju, mida minult kuulsid,
mängides, et see on uus info.
Loomulikult. Kuid ehk huvitab teid, Teie Väärus,
et need joonised on varastatud.
Mida sa ütlesid?
Kuulsin Ülimat Olendit mainimas, et need varastati.
Keegi varastas universumi joonised…
Ülima…
Jah, üks flooraosakonna mässama hakanud rakuke.
Tema käest ma neid röövida ei saa, aga nende käest ehk saaksin.
Pean nad kätte saama, enne kui Ülim… nad leiab.
Tubli töö, Damon.
Mitte sina, Deemon.
Nende jooniste abil saaksin ma luua universumi, mida valitseb kurjus.
Rotid sööksid kasse,
papagoid karjuksid ööd läbi solvanguid, ei laseks sul hetkekski uinuda.
Liikuda saaks vaid ülesmäge.
Alustad punktist A ja lähed punkti B, ülesmäge.
Ja seejärel punktist B tagasi punkti A, samuti ülesmäge.
Mõtlesin asja läbi, toimib küll. Vee asemel oleks hape.
Õite asemel oleksid okkad.
Mõne inimese silmad asuksid tuharatel.
Pead valima,
kas kõndida ringi paljana ja kõike näha või pimedana pükse kanda.
Ja kõik asjad, kõik asjad oleksid teravad.
- Kõlab kohutavalt. - Aitäh, Damon.
Aitäh, Deemon.
Teie Väärus, kuulsin Ülimat Olendit
rääkimas, kuhu ta kaarti otsima läheb.
Ühte väiksesse paika, mille nimi on…
Bingley, 2024.
Kutsuge Kütt.
Fianna!
Kas sa saad meid tema tuppa tagasi viia?
Jah. Aga ma ei ole üheski paigas nii palju portaale näinud.
Ehk on ta tuba eriline.
- Olgu. Aga ta ise pole. - Ei.
- Ega? Mis juhtub… - Juuksed jäid kivi alla.
Miks su juuksed kivi all on?
Need lendlesid tuules,
pidin neile midagi raskuseks panema.
- Palju parem. - Jah!
Portaal avaneb. See on seal.
Lähme, lähme, lähme. Portaal on seal.
Ei-ei! Oh pekki küll.
Me ei näinud, kuidas nad silluse paika said.
- Seda kahetseme vist küll kõik. - Ei, meil ükskõik. Lähme.
Stopp. Widgit, käsu annan mina.
- Lähme! Hobune ootab varastamist. - Jah.
Kui see on unenägu, ei taha ma, et see läbi saaks.
Peaksime nägema kohe midagi, mis meenutab… Seal see on.
- Oh sa. See on ju hunnitu. - Mis asi?
- Ära tegin. Meie tegime. Me kõik. - Jah.
- Mitte vaid mina. - Jah. Ühine pingutus, eks?
Oh sa kuraski kurask!
Vabandust, et ropendasin, aga, kurask, see on ju Trooja.
Kuradi õige, Trooja jah.
Oot. Te plaanite varastada Trooja hobuse?
Igatahes. Maailma kõige kuulsama suksu.
- See on varastamiseks liiga suur. - Meile pole miski liiga suur.
Olgu. Lähedalt vaadates on see ehk tõesti liiga suur.
- Joonistuste peal oli väiksem. - Olid need väiksed joonistused?
Joonistada tuleks elusuuruses.
Lõikame tükkideks, paneme pärast kokku.
Nii? Ja siis? Tassime küttepuid ajas ringi?
Võime kõik tükid ära märgistada. C, D, E, F, G…
- Alto. - Paneme kokku.
- Alto. - Võime ka nummerdada.
Ei tahaks öelda, et see on loll mõte, aga ma ei leia paremat sõna.
- Hobuse vargus oli sinu mõte. - Uskumatu, et meie esimene rööv luhtus.
Esimene?
Ma ei loobunud mõnusast tööst põõsaosakonnas, et hobuseid tükeldada.
- Nüüd on see töö mõnus? - Ei tohi tükeldada.
- Selle sees on inimesed. - Milleks sinna inimesi panna?
- Üllatuseks? - Väga õige, Bittelig.
Kreeklased veeretatakse linnamüüride vahele,
nad avavad teistele värava ja ründavad troojalasi hommikul.
Olgu. See reis oli kolossaalne ajaraisk.
- Widgit, kus on järgmine portaal? - Kaardi järgi 15 meetrit sealpool…
See on Trooja linnas.
Me peame portaali juurde jõudma. Nii et kuidas me sisse saame?
Ainult hobuse sisse ronides.
- Palun olge kuss. - Sul ei saa õigus olla.
- Kas te olete troojalased? - Ei, bandiidid.
Tore. Sest troojalastele viskame me vahva vembu.
Plaan on geniaalne, aga seal seistes rikute te selle ära.
Tahaksime hobuse sisemust näha, et vaadata, kui geniaalne see on.
Tahate, jah? Olgu, tulge sisse. Aga tehke kähku.
Läki, väikemees.
Hopsti! Nõnda.
Ajax, kes see on?
Turistid tahavad ringi vaadata. Korraks.
- Olgu. - Hoia.
- Tulge. Tehke ruumi. - Oh sa!
Ärge pead ära lööge. Näed?
Keegi ei lähe selle õnge.
Väidad, et geniaalse plaani õnge ei lähe keegi? Selge.
Arvate, et nad viivad hobusejuraka lihtsalt linna?
Jah. Sa ise viiksid ka, sellise kaunite silmadega ilusa hobuse.
Olgu. Kuhu nad selle panevad? Hiigelsuurde puust koplisse?
- See läheb läbi. - Aitäh.
- Kust sa tead? - See on ajalugu.
Mitte ajalugu, vaid tulevik. Sõjakunsti tulevik.
Kuule.
Kuulge, palun liikuge.
- Nii eriline. - Vaatame.
Need kreeklased liialdavad kõigega.
Vahi-vahi. Vaata aga.
Keegi on kõvasti aega kulutanud, mis?
Jah.
Vaata seda. Vaata seda värvi.
Kauni ehitusega, mis?
See on ilus, aga ka stabiilne.
Meisterlik käsitöö.
Jah, no kreeklased on selle poolest kuulsad.
Hobune meeldib neile.
Väga meeldib.
Kuulge.
Hästi tehtud.
Kuule, vaata neid silmi.
Püha taevas.
Need on imekaunid, Ophelestes.
Rabavalt ilusad.
Odysseus, nad mainisid silmi.
Minu kätetöö.
Kas see pisut kahtlane pole, Xanthus?
Kõige kahtlasem asi, mida näinud olen, Ophelestes.
- Peaksime selle ära põletama. - Põletama.
Mõtlesin täpselt sama.
Paremale, paremale, vasakule, vasakule…
Asi on halb.
- Mis viga, Odysseus? - Neile ei meeldi hobused?
- Nad panid selle põlema. - Mida?
- Vaata seda. - Fantastiline.
- Päris hästi põleb, mis? - Igatahes.
- Sa muutud üha osavamaks. - Eks me õpime.
Mina ütlesin, et see õnnestub.
Et hüppame välja ja üllatame neid. Minu viga. Andke andeks.
Diomedes, andesta. Ma armastan sind.
Hobuserööv luhtus ja nüüd me veel sureme selles.
See on lihtsalt uni. Tavaline uni.
Ei ole uni. Vaata, kui realistlik kõik on.
Mul on meist kõigist kahju.
- Karjuda tahaks. - Palun tee seda vaikselt.
Veel vaiksemalt.
- Kuss! - Ma kardan.
Kiirelt põleb, mis?
No see on ju puit, Ophelestes. Kõige kergemini süttiv materjal, mida…
Kuulge. Miks te seda imelist kunstiteost põletate?
Kustutage see kohe ära!
Otsekohe, härra. Juba jooksen.
See nägi kahtlane välja.
Kus sa enne midagi sellist näinud oled?
No ei olegi. Seepärast see kahtlane näiski.
See on kaotajate austusavaldus meie sõjapidamisoskusele.
See on pagana ilus.
Avage väravad
- ja veeretage see kohe linna! - Hästi. Väravad lahti!
Kuulge! Mehed, kas te ei näe?
See on jõle kahtlane.
See hobune hukutab Trooja!
Jäta, Kassandra. See pole tõsi.
Naeruväärne. Sa liialdad täiega.
- Kuidas sa selle peale tulid? - Unustage ära.
Olge kuss!
Nad kustutavad tule ja veeretavad meid sisse.
- Kevin, sul oli õigus. - Oligi?
Ehk võiks temast siiski bandiit saada.
- Oot-oot. - Rahu nüüd.
Aja bandiitide sekka pääsemisele eelneb äärmiselt põhjalik valikuprotsess.
Tõesti? Sa küsisid ju kõigilt ja vaid meie olime nõus.
See see protsess oligi.
Nii on.
Palun olge kuss. See on salajane missioon.
Teadsin, et me pääseme.
Ei tundunud küll. Näis, et hakkad nutma.
- Aga raamatutes… - Jälle need raamatud.
Kas sind mainitakse raamatutes? Aga meid?
Siin viibides võime me midagi muuta. Me ei tea.
Olgu, kõik on praegu stressis.
Ma soovitan hingamisharjutusi.
Kui ma oma õega vaidlen,
soovitavad vanemad meil rahunema minna, kuni me teineteist hindama õpime.
No kui me su sinu aega tagasi viime, saad meie eludest välja rahuneda.
- Nutikas. - Julmalt öeldud, Penelope.
Oleksime tema pärast ära põlenud.
Ei, ma mõistan su viha,
aga sa tekitasid meis kõigis ebamugavust. Kõigis peale Widgiti.
Widgit, on meil varastamiseks viis minutit,
enne järgmise portaali otsimist?
- Jah, viis minutit on. - Tore. Hargneme.
Viis minutit vargust, kohtume purskkaevu juures.
- Jah. - Tore.
Ei, Bittelig, midagi väiksemat.
- Hargneme! Kähku! - Jah.
Kuule.
Nad ei uskunud sind.
Ei, aga mul oli õigus.
Tean, mida sa tunned. Minu peal lasub raske needus.
Ma näen tulevikku, aga minu juttu ei usu keegi.
- Võimatu. - Näed?
Sel juhul oled sa ju…
- Kassandra. - Kassandra.
Oled minust kuulnud?
Oh sa. Jah, ma olen Kassandra.
Oota. Ei saa olla. See on ju müüt.
Sa ei usu mind jälle.
Vaata ette, Panthous, kukud müürilt alla!
Ära jama, Kassandra.
Pole tal häda midagi.
- Päriselt ka. Ta ei uskunud mind. - Hajutasid tähelepanu.
See on masendav, eks? Rääkida tõtt, kui keegi ei kuula.
Olen kogu elu mineviku külastamisest unistanud.
Aga nüüd siin olles ei tea ma, kas ma kuulun siia.
Sa oled oluline.
Ei ole.
Mitu korda ma seda ütlema pean? Ma näen tulevikku. Mõistad?
Sa saad kuningatele lugusid vesta.
Te hüppate koos kõrgelt kaljult alla,
luid-konte murdmata.
Sa näed kuulsaid ehitisi, enne kui need kuulsaks saavad.
Olendeid, keda ammu enam pole.
Näed paiku, mida mina näen vaid nägemustes.
Ja sa näed kurbust,
aga pead nende totakate varaste juurde jääma,
sest te päästate universumi.
See ei kõla üldse usutavalt. Aga see su needus ongi, mis?
Hei!
- Kev. Kevin. Mina siin, Bittelig. - Kevin. Tule ruttu.
Me leidsime portaali. Tule. Me viime su koju.
Võid minna, väike kangelane. Me kohtume taas.
Hobuse koha pealt oli sul õigus.
Pekki, ma teadsin seda.
Mille teie näppasite?
- Mina sain kauni vaasi. - Vaasi.
- Ma ka vaasi. - Vaasi.
- Jah, vaasi. - Kõik varastasid vaasi?
- Jah. - Mida sina varastasid?
Mitte midagi. Varastada on inetu.
- Jah. Olgu. Viime ta koju. - Jah.
- Lõpuks. - Widgit,
- Binggerly, 2022. - Olgu, Kelvin.
- Kevin. - Mul savi.
Kütt Fianna.
Ainult mitte Fianna…
- Mis Fiannal viga on? - Ta on väga pealetükkiv.
Sa tood ära universumi joonised,
mida tuntakse ka kaardi nime all.
Sa peidad ennast kivirahnu,
oodates hetke, millal rünnata, paigas, mille nimi on…
- Bingley. - Bingley.
2024.
Mitme tuhande aasta kauguses tulevikus
ootad sa, kuni õige aeg kätte jõuab.
Sa näppad joonised ja tood need mulle.
Ja hävitad kõik, mis sulle ette jääb.
Pea meeles, Fianna, et need röövlid on varastanud
Ülima… enda tagant.
Tegemist on geeniustega.
Ära võta riske.
PÕHINEB OSALISELT TERRY GILLIAMI JA MICHAEL PALINI LOODUD TEGELASTEL
PÕHINEB FILMIL „TIME BANDITS“
Tõlkinud Triin Jürimaa