- ספר קטן של דמויות היסטוריות -
כן!
אימא! אבא!
זה יום ההולדת שלי.
- אנחנו יודעים, קווין. - אנחנו יודעים. רק רגע.
- הנה. - זה סקסי מדי, יקירי.
אינטנסיבי מדי. לא הערב המתאים.
משהו מסיבתי. זה יום ההולדת שלו. מה עם זה?
לא. זה...
- זה חביב. הנה. - מוכן?
יום הולדת שמח.
איזו ערמת סלעים משעממת תכריח אותנו לראות השנה?
אלה לא סלעים, אבא.
זה עץ.
עץ?
וודהנג׳! אנחנו באמת בוודהנג׳.
זה אתר מונוליטי שקדם לסטונהנג׳.
איך זה יכול להיות משעמם? זה מטורף.
משעמם בטירוף.
ספרון, את קורעת.
- הם אפילו לא מעץ. - לא, סף. את צודקת.
עמודי הבטון האלה מראים היכן היו עמודי העץ.
היינו צריכים ללכת לסטונהנג׳.
לפחות ליד ערמת הסלעים יש חנות מזכרות.
אני שומר את סטונהנג׳ ליום ההולדת הבא שלי.
אפילו אילו הייתה פה חנות מזכרות מה היו מוכרים בה? מקלות?
שקיות בטון.
לקדמונים לא היו חנויות מזכרות, אימא.
יש כאן תעלומות רבות כל כך.
כמו למה בנו את וודהנג׳?
האם זה היה מקדש? שוק?
היי, אתה יודע, אולי המקום נבנה כדי לבצע הוצאות להורג.
אולי, כן. כן, אבא. כן...
הביאו לכאן אנשים ושעממו אותם למוות.
אתה נורא, מייק.
אני חושב שההנג׳ים היו מפות הכוכבים.
בכל מקרה.
יום הולדת שמח, קוו, יקירי.
כן, יום הולדת שמח, קווסטר.
בוא, מתוק. בוא נתחפף מכאן. קדימה.
היי, בנות. אלוהים. סוף סוף.
היי, אחות קטנה. נהנית ממסיבת יום ההולדת שלי?
כן. וודהנג׳. מדהים.
בילינו כ... סרקזם.
ברור!
למה אתה לא יכול לחגוג יום הולדת רגיל כמו אדם רגיל עם חברים רגילים?
ספרון, תביני כשתגדלי.
עובדה מעניינת על כדורגל.
מגרש הכדורגל המסו־אמריקאי העתיק ביותר נוסד בערך בשנת 400 לספירה.
מלומדים מסוימים טוענים שבני המאיה שיחקו בראשים כרותים של אויביהם.
לא היו משחקי ידידות בזמנו.
אבל ברצינות, המשחק המודרני שהוסדר על ידי...
נבחר בסקוט.
אוקיי. אני שמח להיות חלק מהקבוצה, חבר׳ה.
- ספר קטן של דמויות היסטוריות -
אני חושב שזה הפקידרם הגדול הכי טוב שציירת, קווין.
תודה רבה.
זה ממותוס רומנוס יפהפה.
- הממותה הצמרית -
״על אף שבני אדם וממותות חיו יחדיו,
אין ראיות לכך שבני האדם רכבו עליהן או בייתו אותן.״
מעניין.
כן!
אתקוף את קמצ׳טקה דרך יפן.
יפן כמובן פלשה לקמצ׳טקה.
גם אם לזמן קצר, במהלך מלחמת רוסיה־יפן.
נכון. תורי.
נראה די טוב, אם מותר לי להחמיא לעצמי.
ומותר לי.
מותר לך, קווין?
כן, מותר לי.
אימא, הארון שלי זז.
מה לכל הרוחות?
וואו.
שלום.
אני הולך לקרוא להורים שלי.
אימא! אימא! אבא! יש איש בחדר שלי!
- איש? - אני חושב שהוא לוחם ויקינגי.
כן. לוחם ויקינגי.
אין ספק שרודפים אחריו כמה סקסונים עצבניים מאוד.
זה היה חלום.
למען השם, קווין, תהיה בשקט.
זה לא אני. אני עדיין פה.
- כן, כך טוב יותר. כן. - כן, תחזור לישון, יקירי.
סקסונים כמעט ירו חץ לגולגולת שלי.
מה סביר יותר, קווין?
שזה היה חלום.
נכון. סתם חלום משעמם.
עכשיו, לך...
לוחם קטן.
לילה טוב.
לילה טוב, חמוד.
מצטער.
ההורים שלי כרגע הודיעו לי שזה היה חלום.
אני לא יודע מה אתה אומר,
אבל אסור לי לארח אחרי 19:30.
תעשה מה שנראה לך.
תוכל לומר לי למה הוויקינגים
הפסיקו פתאום להיות רצחניים ואימצו אורח חיים חקלאי?
דנתי בנושא עם המורה שלי, גברת מוריי,
והיא אמרה שהסיבה לכך הייתה התפתחות ערים מבוצרות.
ואני השבתי...
מה זה לכל הרוחות?
תסלח לי. אתה צריך עזרה?
ניי!
אני מנחש ש״ניי״ זה כן בנורדית עתיקה.
- ניי! - צדקתי?
אוקיי, חכה שם.
מצטער, אימא. מצטער, אבא. אני יוצא להרפתקה.
קווין, תהיה בשקט.
איך אתה מרגיש, יקירי?
הראש שלי כואב.
חטפת זעזוע מוח.
אתה יודע מה גרם לו?
נכנסתי לתוך הארון...
- התעסקות בעבר. - לא.
אתה תקוע בעבר, קווין.
במה עוזרת ידיעת ההיסטוריה?
זו התעסקות בעבר, תרתי משמע. למי זה יעזור? זה נגמר.
אתה צריך להתעניין בעתיד. בטכנולוגיה.
- כן. עדכונים. שדרוגים. - כן, מסך מגע.
- כן, מוזיקה. - כן, כן.
- אנחנו יכולים לקנות לך טלפון חדש. - אני לא צריך טלפון חדש.
- הוא לא משתמש בו. - למה לא? קנינו לך את הטלפון.
- קנינו לך טלפון. - למה אתה לא משתמש בטלפון?
- תשתמש בטלפון. - הוא בטח אפילו לא יודע איך.
- מי יתקשר אליי? - אני יודעת מי. אף אחד.
אפשר להשתמש בו כדי לשוחח.
אי אפשר לשוחח כמו פעם?
ככה. זה לשוחח.
לא, זה סתם לדבר.
אם אתה משתמש בטלפון שלך,
אתה יכול לשוחח עם מישהו אחר בזמן שאנחנו מדברים, כמוני.
מה את עושה?
אתה תקוע בעבר, קווין. אתה צריך להתקדם למאה ה־21.
אילו היה מגניב יותר להיות ויקינג מאשר רואה חשבון בחברת ייעוץ
או מיועץ במשרד רואי חשבון,
היינו חובשים קסדות עם קרניים, לא?
ויקינגים לא חבשו קסדות עם קרניים. זו תפיסה מוטעית בגלל...
- לא, קווין. לא! לה, לה, לה! - לא.
אתה צריך להפסיק עם הוויקינגים ועם החנונים הקדמונים.
- היוונים. - גם איתם.
אני מרים ידיים.
אז היה שווה לנהל את השיחה הזו, כי למדת לקח חשוב.
לפעמים צריך להרים ידיים.
רגע. זה הלקח?
״לפעמים צריך להרים ידיים״?
כן.
משפחה לא בוחרים.
לא, גם ילדים לא בוחרים.
אף אחד לא הזכיר את זה, אה?
כן, נכון? קיבלתי הודעה.
ממך, מייק.
״מה את עושה?״ כלום.
הדלת. תדחוף.
הצלחנו. נפטרנו ממנו.
נמלטנו.
מה אם לא נפטרנו ממנו?
- אז נמות. - כמו ויקינגים.
ישות עליונה יודע הכול.
הוא לא יגלה איפה אנחנו כי הוא יודע מה אנחנו חושבים?
אם הוא יודע מה אנחנו חושבים, הוא לא מבין כלום.
אז הוא טיפש כמונו.
אלא אם כן הוא באמת יודע מה אנחנו חושבים,
ואם זה נכון אני לא מסכימה
- עם כל מה שאמרת. כן. - כן.
אנחנו אבודים לגמרי. איפה אנחנו?
- כאן. - אני לא ממש יודע איפה זה ״כאן״.
הוא לא ימצא אותנו כאן. אנחנו יכולים להיות בטוחים בזה.
שלום?
- הוא מצא אותנו. - זה היה הרעיון של פנלופה.
היא המנהיגה. היא גנבה את המפה.
לא, אני לא המנהיגה. כולנו שווים.
ואני פוקדת עליך להפסיק לדבר.
זה לא הייתי הנה. הם עשו את זה.
אל תהפוך אותנו למלח.
אתם לא צריכים לפחד ממני. אני רק ילד.
זה ילד.
וואו. חשבנו שאתה הישות העליונה שעושה קול.
- המי? - כן, טוב, בכל מקרה זה לא הוא.
- כמו שאמרתי. ווידג׳יט. המפה. - נכון.
כן. אז...
אולי כאן. כן?
או אולי שם, אבל אני באמת... סליחה, אכפת לך?
- היא בכיוון הנכון? - כן, היא לא. לא, היא לא.
- היא לא? אוקיי. - לא, לא.
אם רק נניח אותה נכון... תנו לי רק... אז...
זה לא עזר לי בכלל.
אני חושבת שאנחנו צריכים להיות כאן אם אנחנו רוצים לגנוב את הסוס.
- נכון. - אתם גנבי סוסים? גנבי בקר.
- מי אתה? - אני קווין הדוק.
אוקיי. מה אתה עושה כאן?
זה חדר השינה שלי. מה אתם עושים כאן?
ואסור לי לארח אחרי 19:30.
אוקיי. טוב, דבון הבלוק...
- פדוק. - לא משנה. לא אכפת לי.
ווידג׳יט, זה לא משנה.
אולי זה החדר שלך, אבל זו גם יציאת זמן.
שער טרנס־טמפורלי ומקום שמסוכן מאוד לגור בו.
אז אם תוכל לתת לי רגע של שלווה, ווידג׳יט ואני נוכל להבין
איך לצאת מכאן ולברוח מהישות העליונה.
- ואז... - הישות המה?
ישות עליונה יודע הכול.
הוא נראה לא מרוצה!
החזירו את המפה.
תחזירו אותה, תחזירו את המפה.
לא. אנחנו בנדיטים, אנחנו אף פעם לא מרימים ידיים.
השתחוו בפניי.
תדחוף את הקיר, ביטליג. לפי המפה זו יציאה.
תדחוף את הקיר. תדחוף אותו.
זה לא קרה מעולם.
גנבתם רכוש השייך לי.
קווין, אתה משחק במשחקי וידאו?
יופי, קווין. מודרני מאוד.
שאלנו רכוש ששייך לך. תקבל אותו בחזרה.
זה... אלוהים?
קווין, רק עכשיו הכרנו
ואתה כבר שואל שאלות קשות מאוד, ידידי.
אני יודע... הכול.
תקפצו!
החזירו את המפה! החזירו את המפה!
מה קורה?
החזירו את המפה!
- אלוהים. - יופי.
אוקיי, אני בסדר.
כלומר, כולם בסדר? אני בסדר.
נראה שהצלחנו לחמוק ממנו שוב.
זה היה קרוב מדי. יכולתי להרגיש את הנשימות שלו.
אסור לנו להיות שאננים, אנשים. אמרתי לכם, נכון?
זה חלום. זה חלום. זה חלום.
זה חלום. זה בטוח חלום.
רגע. איך הוא פה?
איך... מה אתה עושה פה?
לא יודע.
הוא לא יודע. אני אמפטתית.
- ככה ידעתי, אבל כן. - טוב. זהו.
מי זה?
הוא המחליף של סוזן?
סוזן בלתי ניתנת להחלפה, ביטליג.
- הוא לא סוזן. - אני לא יודע מה קורה.
אנחנו מדברים עליך
ועל החברה הבנדיטית המתה שלנו, סוזן, שהייתה הטובה ביותר מבינינו.
- טובה יותר ממך. - מועיל מאוד.
בואו נברר איפה ומתי אנחנו נמצאים.
זה נראה כמו חדר מתנודד בלי קירות.
שיערתי, בהתבסס על האלגוריתם...
אלגוריתם?
חכו רגע.
זה דגל שודדי ים סיני, ואלה שודדי ים סינים.
ואלה תוכים סיניים.
אני חושב שזו מאדאם צ׳אנג. אבל זה לא ייתכן.
לכל הרוחות!
אנחנו בקרב האחרון בין מאדאם צ׳אנג לחיל הים הבריטי.
- מתי זה היה? - ב־1810. במקאו.
- חבר׳ה, הבנתי. 1810, מקאו. - בראבו!
- כל הכבוד. - כן, כל הכבוד, ווידג׳יט.
- רוצים לשמוע עובדה על מקאו? - לא!
- פולשים! - מה? מה?
מרגלים!
מישהו יורה עליי חיצים?
- אתה בסדר? - אני בסדר. אני לא יכול למות.
כולם יכולים למות.
- לא, כי זה חלום. - לא הייתי מסתמך על זה, ידידי.
לא, זה לא חלום, חבר.
אש!
תפסיקו לדבר. תתפסו מחסה!
אש!
הדלת הזו היא שער.
- רוצו! קדימה! - רוצו!
דרך הדלת. קדימה, כולם!
אוקיי, זו סתם...
זו סתם דלת רגילה.
כן. טעות שלי. אין צורך להמשיך לדבר על זה.
לא, לא. אבל כל עוד אנחנו כאן, בואו נגנוב מה שאפשר. אני אקח את זה.
זה מעניין.
תחזירו הכול למקום.
אני מחזיר למקום.
יש לנו מזל.
וואו.
טוב, אני מבין איפה טעיתי. השער נמצא במרחק 80 קילומטרים.
אבל אם אנחנו רוצים להגיע לשם... לא יהיה קל...
נמצא את עצמנו בשנת 1200 לפני הספירה.
נעבור לשנת 1200 לפני הספירה?
אנחנו נעבור. אנחנו לא מכירים אותך.
ומה זה? זו מפה?
אל תענה לו, ווידג׳יט. הוא עשוי להיות גנב מפות.
- אז זו באמת מפה. - כן, זו מפה. כן.
ווידג׳יט!
זו לא סתם מפה. זה תרשים. טוב?
- כן. תרשים... - תרשים... תן לי לומר.
תרשים שמימי של החריגות
והשערים של המורכבויות השזורות
בזמן, במרחב, בטוב וברע ושל כל הממדים,
כולל הראשון, השני, השלישי והרביעי.
והוא מאפשר לנו לנוע ברחבי היקום.
חוץ מבפינה אחת קטנה שנקרעה.
זו מפה.
אלוהים.
זו מאדאם צ׳אנג.
כן, כן. זו בהחלט היא. תראו את כיסוי הראש.
כולכם דוברי סינית?
- לא. - מה פתאום, לא.
אתם מדברים סינית, כרגע דיברתם בסינית.
- לא נראה לי. נכון. סליחה. - לא.
כובע תרגום.
הבנתם? אתם רוצים שאחתוך אתכם לשניים?
אוכל את עיניכם.
מה משפחותיכם יחשבו?
אוקיי. אנחנו ממש צריכים להתחפף מכאן.
יש לכם 30 שניות לומר לי מי אתם
ומה אתם עושים על הסיפון שלי, אחרת אהרוג אתכם.
אני פנלופה.
ועל אף שאנחנו לא מקפידים על היררכיה,
אני המנהיגה בפועל.
אבל בעיקרון כולנו שווים.
בעיקרון אהרוג את כולכם.
תסלחי לי, מאדאם צ׳אנג. אני מעריץ גדול. קווין הדוק.
קראתי הכול על אודותייך ב״שודדי ים, הרפתקנים ונוכלים מטונפים״.
את צריכה לשנות מסלול.
את נלחמת בבריטים, בסינים ובפורטוגזים.
אני יודעת.
הוא פשוט... הוא לא איתנו.
מאדאם צ׳אנג, את תסתתרי בנהר הקנטון, נכון?
בדיוק שקלתי את האפשרות.
לא הייתי בטוחה אם זה יהיה התמרון הנכון.
זה התמרון הנכון.
הספינות שלהם חמושות יותר משלך, אבל את מכירה את השטח.
ידעתי.
הספינות האנגליות השמנות שלהם ייתקעו.
רק רגע.
אתה נראה מעט...
אנגלי.
איך אדע שזו לא מלכודת ושאתה לא מרגל?
כן, הוא עשוי להיות מרגל. שוב, אני לא מכירה אותו.
ואילו עוד אפשרויות יש לך?
בוסן, שנה כיוון.
מרשים מאוד.
איך חשבת על הרעיון הזה?
זו האסטרטגיה שלך. אני לא יכול לקבל את הקרדיט.
- בראבו, ״קלווין״. - כל הכבוד, בחור חדש.
סוזן הייתה פועלת באופן דומה.
חבר׳ה, אנחנו מתקרבים למקום.
רוצים שאשאיר אתכם כאן, באמצע שום מקום?
- כן, בבקשה, מאדאם. - מעולה. בואו נזוז.
ביי, ובהצלחה בלספר לאנשים דברים שהם כבר חשבו עליהם.
מה, אתם עוזבים אותי?
נראה לי לא נכון לנטוש ילד קטן.
זה קר ואכזרי.
כן. אולי לילד יש מה לתרום.
- הוא לא יכול לעזור לנו. - לא.
אני אפיק ממנו תועלת.
מישהו עם ידע רב. יועץ.
תרצה להישאר איתי, קווין?
עם מגיד עתידות כמוך אני אוכל לשלוט במרחב הימי ובעולם.
אתה תהיה עשיר כקורח.
- מה? - וואו, האמת שזה מפתה מאוד...
אבל הוא איתנו. מצטערת מאוד, הוא מגיד העתידות שלנו.
בואו נלך, ״קפלר״ או ״קמטון״.
איפשהו שם.
זה המקום.
תעלה, ״קרמין״. קדימה.
אוקיי, קום ותנבא את העתיד שלנו.
תגיד לנו איפה האוצר שנמצא.
אבל אני לא יכול לנבא את העתיד. אני רק יודע מה קרה בעבר.
בעבר? כל אחד יודע מה קרה בעבר.
הוא לא מיוחד, כמו שאמרתי.
- כן, באמת אמרת. - המאדאם הערימה עלינו כדי שניקח אותו.
היא טובה.
אתה... תצטרך להמשיך לבדך מעתה ואילך
כי אנחנו צוות מעולה של גנבים מומחים.
ואנחנו מתקדמים מהר, אז אנחנו לא יכולים לתת לאיזה קורא ספרים לעכב אותנו.
בואו נתפצל. נראה אם נמצא משהו שאפשר לגנוב.
מה? מה ראית?
- משהו בעל ערך? - יקר ערך.
סטונהנג׳ בשלבי בנייה!
טוב. אוקיי. אז... איך יוצאים מכאן?
לפי החישובים שלי, המבוססים על המדע,
השער הבא ייפתח בערך... מחר בבוקר.
אז אנחנו יכולים לנוח כי אין כאן אוצר.
אין כאן אוצר? מה זאת אומרת, ״אין כאן אוצר״?
סטונהנג׳ הוא האוצר היקר ביותר שאפשר לתאר.
נוכל לגלות מדוע סטונהנג׳ נבנה.
תעלומה בת 4,000 שנה.
זה לא אוצר.
זה אוצר מבחינתי.
מי הבחור הקטן הזה?
לא יודעת.
אולי הוא באמת המחליף של סוזן.
- לא, לא. - לא.
קדימה! תתאמצו.
קדימה, תרימו אותו.
כן? תמשיכו להניף.
כן, תמשיכו... אני רוצה את הכול.
יופי. עוד אחד מת.
אלן. אלן, תגיד לעובדים שלך להוציא את האצבעות.
הם לא יכולים. הם באמת לא יכולים. הן תקועות.
ממה העבדים הקודמים שלך מתו?
מהסלע שם, לא?
סליחה.
שמע, אנחנו עובדים במהירות האפשרית, טוב? נסיים ביום שלישי, כן.
רק רציתי לומר שאני חושב שזה קסום כל כך.
כן? נקווה שהפעם הוא יעמוד על תילו.
אין ספק.
כן, זה מה שאמרו על כל שאר ההנג׳ים, לא?
- כמו וודהנג׳. - כן, למשל.
ניסינו הכול.
ניסינו וודהנג׳, סטרוהנג׳, פבלהנג׳.
פיפלהנג׳, זה גם היה אחד מהניסיונות שלנו.
היינו אני, אלן והמון עבדים שעמדו ככה.
פשוט... תראה, ככה, אתה רואה?
זה לא עבד. נתפסו לי השרירים בידיים.
הצלחתם לעקוב אחר תנועת הכוכבים?
המה?
סטונהנג׳ לא היה אמור להיות מפת כוכבים?
כן, כן, הוא יכול להיות. הוא חייב להיות.
בנקודת היפוך, השמש זורחת בדיוק מול הילסטון.
באמת? נכון. כן.
איזו מבין האבנים היא הילסטון?
המקום ישמש להקרבת קורבנות?
ייתכן. אפשר להשתמש בו להקרבת קורבנות. כן.
סטונהנג׳ הוא למעשה מקום להשכרה.
אתה יודע, לנשפים, לחתונות, להקרבת קורבנות.
זה אתר פורץ דרך, נכון? משהו מעט שונה.
משהו שימשוך לקוחות ויגרום להם לבזבז, לא?
מה זאת אומרת?
חנות מזכרות.
סטונהנג׳ קטנים. נרוקן להם את הכיסים. רוצה אחד?
אתן לך אחד תמורת כרוב. מחיר מציאה. הנחת מכירה מוקדמת.
אבא צדק.
באמת מדובר רק בערמת סלעים ובחנות מזכרות.
כן, אבל זו הגאונות בסטונהנג׳, נכון?
עדיין די מגניב.
כן.
אכפת לך אם אישאר בסביבה ואצפה?
בבקשה.
רק שים לב ששום דבר לא נופל עליך.
קדימה, אלן. תתאמץ יותר.
בנדיטים, לכבוד מחר. לשוד של המאות.
מחר.
אנשים יספרו על מעללינו, ועל המנהיגות שלי... שלנו במרוצת הזמן.
לחיי הגנבים הכי טובים אי פעם.
- לחיינו. - לא, עדיין לא. לחיינו.
- עכשיו תשתו. - אפשר לשתות?
- מי אתם בכלל? - מה הסיפור שלי?
כן, אתה רוצה לשמוע את הסיפור שלי.
- את הסיפור של כולכם, למען האמת. - אני פנלופה,
אבל פיירסטורם הוא כינוי קליט. נכון, חבר׳ה?
- כן. נכון. כן. - כן.
והלב שלי? עכשיו זה נעשה אישי.
הוא שבור, ולא אדבר על אהבתי האחרונה,
על ארוסי שנעלם.
אוקיי.
אני לא המנהיגה, אבל אני האחראית.
אנחנו עדיין צריכים לדון בזה.
וזו ג׳ודי. אין לה כבוד למנהיגות.
היא אשפית הפסיכולוגיה. היא יכולה להיכנס לתוך הראש שלך.
היא יודעת על מה אתה חושב.
אתה עצוב.
זה היום המאושר בחיי.
אני חדשה בזה.
וזה אלטו. אף אחד לא מכיר את אלטו האמיתי, כולל אלטו.
הוא אשף התחפושות.
מימיי בתיאטרון, הבנת?
שלום. אני וולטר. אני תרמילאי.
הביטו!
זה אני, אלטו, האיש שפגשת לפני כמה רגעים.
אהבתי.
- רגשות, הכול. - תודה.
- יוצא מן הכלל. - וזה ווידג׳יט.
הוא אשף קריאת המפה. הוא לא מחבב אותך, והוא לא סומך עליך.
- אני לא מחבב אותך, ואני לא סומך עליך. - אבל רק פגשת אותי.
סיבה נוספת לא לסמוך עליך, קווין. אם זה שמך האמיתי.
הוא תפור בחלק האחורי של הפיג׳מה שלי.
- מתברר שהוא דובר אמת. - וזה ביטליג.
הוא חזק כמו שבעה גברים עם כוח ממוצע.
אתם חושבים ששבעה?
בואו נאמר שבעה גברים עם כוח ממוצע.
כמו שראית כשהוא הפיל את קיר חדר השינה שלך במו ידיו.
יש לו גם צד רגיש.
אין לו צד רגיש. הוא מטורף.
ולמה ברחתם מהראש הגדול?
כי נמלטנו מהישות העליונה.
והישות העליונה היא ראש גדול?
כרגע כן.
כן, ישות עליונה כועס עלינו. הוא היה הבוס שלנו. הכעסנו אותו.
- מה עשיתם? - הוא לא העריך אותנו.
הוא תמיד ניסה לגרום לנו לעשות דברים בדיוק כמו שהוא רצה שהם ייעשו.
- א-הא. - אז גנבנו את המפה
וברחנו יחד.
והוא יודע שעשינו את זה כי הוא יודע הכול.
אז למה הוא לא יודע איך לתפוס אתכם?
- קשה מאוד כשאין לו את המפה. - בום!
האוכל מוכן, פנלופה.
תודה.
- זה בשבילך. כן. - וואו, תודה.
וקערה מיוחדת כפולה בשבילך.
זו קערה של כלב.
אולי זה לא מקומי, אבל אני חושב שלא מכובד לגנוב...
וממש לא מכובד לגנוב מהעבר.
- או שפשוט נשאיר אותו פה. - אפשר להיפטר ממנו?
פנלופה, ווידג׳יט, אנחנו צריכים לקחת אותו בחזרה הביתה.
אוקיי. אחרי שנגנוב את הסוס, ניקח אותו בחזרה ל...
בינגלי, 2024.
א-הא. ״בינגרלי, 2022״.
יודעים מה? בואו נקדיש רגע לזכרה של סוזן.
מחשבות על סוזן.
- קדימה. - סוזן הייתה...
רק מחשבות.
דיימון.
לא, לא אתה דימון. אמרתי דיימון.
זה באמת נשמע דומה.
דיימון!
החושך החשוך ביותר.
הרוע הטהור ביותר.
איך הולך עם הריגול? מה חדש במצודת השמיים?
הכול כרגיל.
ממציאים פרחים,
מעודדים ציפורים לשיר.
איכס. גועל נפש.
אילו אני הייתי שולט ביקום, הייתי משנה אותו לגמרי.
הו, כן.
אילו היו לי התוכניות.
אתה יודע, צל הצללים, התוכניות קיימות.
מובן שאני יודע. אני אמרתי לך שהן קיימות, דיימון.
אל תרד לכאן ותגיד לי דברים שכבר שאמרתי לך
כאילו שמדובר במידע חדש.
כמובן. אבל אולי היית רוצה לדעת, הוד עוולותיך,
שהתוכניות נגנבו.
מה אמרת?
שמעתי את ישות עליונה מזכיר שהן נלקחו.
מישהו גנב את תרשימי היקום...
מישות...
כן, קבוצת מרדנים ממחלקת צמחייה.
אני לא יכול לגנוב אותם ממנו, אבל אולי אוכל לקחת אותם מהם.
אני צריך להגיע אליהם לפני ישות...
כל הכבוד, דיימון.
לא אתה, דימון.
עם התוכניות האלה אוכל ליצור יקום של רוע טהור.
עכברושים יאכלו חתולים,
תוכים יקללו אתכם בלילה,
ולעולם לא יאפשרו לכם לישון.
כל הדרכים יהיו בעלייה.
תתחילו מנקודה א׳, תלכו לנקודה ב׳, הדרך תהיה בעלייה.
וכשתלכו מנקודה ב׳ בחזרה לנקודה א׳, שוב תלכו בעלייה.
חשבתי על זה. זה יעבוד.
במקום מים, חומצה.
במקום פרחים, קוצים.
יהיו אנשים עם עיניים בישבן.
והם יצטרכו לבחור.
ללכת עירומים ולראות או ללבוש מכנסיים ולהיות עיוורים.
והכול, הכול יהיה חד.
- נשמע נורא. - תודה, דיימון.
תודה, דימון.
הוד עוולותיך, שמעתי את ישות עליונה
מדבר על המקום שבו הוא יחפש את המפה.
מקום קטן בשם...
בינגלי, 2024.
תקרא לציידת.
פיאנה!
אתה חושב שתוכל להחזיר אותנו לחדר השינה שלו?
כן, אבל מעולם לא ראיתי שערים רבים כל כך במקום אחד.
אולי החדר שלו מיוחד.
- אוקיי, אבל הוא לא מיוחד... - לא.
- נכון? מה קורה... - השיער שלי נתקע מתחת לסלע.
למה השיער שלך מתחת לסלע?
כי הוא התנופף ברוח כל הלילה,
והייתי חייב לשים עליו משהו כדי שלא יזוז.
- טוב יותר. - כן!
השער נפתח. הוא שם.
קדימה, קדימה. השער שם.
לא, לא. לעזאזל.
פספסנו את הנחת אבן המשקוף.
בטח כולם אוכלים את עצמם בגלל זה.
לא, לא אכפת לנו. קדימה.
עצור, עצור. ווידג׳יט, אני אומרת ״קדימה״.
- קדימה. אנחנו צריכים לגנוב סוס. - כן.
אם זה חלום, אני לא רוצה שהוא יסתיים.
אנחנו אמורים להגיע למשהו שדומה... הנה זה.
- וואו. מדהים. - מה?
- הצלחתי. הצלחנו. כולנו. - כן.
- לא רק אני. - כן, הצלחה משותפת, נכון?
זרז מזורגג!
סליחה על השפה, אבל זו טרויה המזורגגת.
נכון מאוד, זו טרויה.
אז רגע, הסוס שאתם רוצים לגנוב הוא הסוס הטרויאני?
בהחלט. הסוס המפורסם בעולם.
הוא גדול מכדי לגנוב אותו. שום דבר לא גדול מכדי שנגנוב אותו.
אוקיי, עכשיו שאנחנו קרובים, אולי הוא באמת גדול מכדי לגנוב אותו.
- הוא נראה קטן יותר בציורים. - הם היו ציורים קטנים?
כל הציורים צריכים להיות בגודל טבעי.
אנחנו יכולים לחתוך אותו ולחבר את כל החתיכות אחר כך.
אוקיי, ואז מה, נסחוב קרשים בכל רחבי הזמן?
אפשר לקחת את כל החתיכות, לסמן אותן באותיות ג׳, ד׳, ה׳, ו׳, ז׳.
- אלטו. - ואז לחבר.
- אלטו. - אפשר להשתמש במספרים. במה שתרצו.
אני לא רוצה להגיד שזו הצעה מטופשת,
אבל אני לא מצליחה לחשוב על מילה אחרת.
הרעיון לגנוב את הסוס היה שלך.
אני לא מאמין שנכשלנו בשוד הראשון שלנו.
השוד הראשון שלכם?
לא עזבתי את העבודה הנוחה שלי במחלקת השיחים כדי לחתוך סוסים.
- פתאום זו עבודה נוחה? - אי אפשר לחתוך אותו.
- יש אנשים בפנים. - למה שהם יכניסו אנשים פנימה?
- בתור הפתעה? - נכון מאוד, ביטליג.
היוונים יוסעו דרך חומות העיר,
יפתחו את השערים לשאר ויסתערו על הטרויאנים בבוקר.
אוקיי, זה היה בזבוז אדיר של מסע בזמן.
ווידג׳יט, איפה השער הבא?
לפי המפה הוא נמצא 15 מטר בכיוון ההוא. אז...
הוא בטרויה.
אוקיי, אנחנו חייבים להגיע לשער. אז איך נכנסים לשם?
הדרך היחידה פנימה היא בתוך הסוס.
- תהיו בשקט, בבקשה. - לא יכול להיות שאתה צודק.
- אתם טרויאנים? - לא, אנחנו בנדיטים.
יופי. כי אנחנו מכינים תכסיס אדיר לטרויאנים.
זו תוכנית גאונית ואתם הורסים אותה כשאתם עומדים שם.
רק רצינו להביט פנימה כדי לחזות בתחכום.
כן? אוקיי, בואו תיכנסו, אבל מהר, אה?
בוא, קטנצ׳יק.
תעלה! אוקיי.
אג׳קס, מי אלה?
תיירים. הם רק רוצים להציץ. הצצה אחת ודי.
- אוקיי. - תחזיק.
- תעברו. תפנו מקום. - וואו.
זהירות על הראש. רואים?
אף אחד לא טיפש מספיק כדי ליפול בפח הזה.
אף אחד לא טיפש מספיק כדי ליפול בפח של התוכנית המבריקה הזו? אוקיי.
מה? הם פשוט יכניסו סוס ענק?
כן, גם את היית מכניסה סוס ענק ויפה כזה בעל עיניים יפות.
אוקיי. איפה הם ישימו את הדבר הזה? במגרש עץ ענק?
- זה יעבוד. - תודה.
- איך אתה יודע? - זו ההיסטוריה.
זו לא ההיסטוריה. זה העתיד. העתיד של המלחמות.
היי.
היי. זוזו, בבקשה.
- מיוחד מאוד. - בוא נציץ.
הם מפצים על כל דבר ודבר, היוונים האלה.
נו, נו. תראה.
מישהו השקיע בזה המון זמן, אה?
כן.
תראה. תראה את הצביעה.
המבנה יפה.
יפהפה, אבל גם יציב, למען האמת.
תראה איזו אומנות.
כן, ידוע שהיוונים טובים באומנות.
הם אוהבים את הסוס.
הם אוהבים אותו.
היי!
כל הכבוד.
היי, תראה את העיניים.
אלוהים אדירים.
יפהפיות, אופלסטיס.
בהחלט מרהיבות.
היי, אודיסאוס. הם דיברו על העיניים.
אני הכנתי את העיניים.
זה לא נראה לך מעט מחשיד, קסנטוס?
זה הדבר הכי מחשיד שראיתי בחיי, אופלסטיס.
- אני חושב שאנחנו צריכים לשרוף את זה. - לשרוף את זה.
חשבתי בדיוק כמוך.
אוקיי, לימין, לימין, לשמאל. לשמאל...
זה לא טוב.
מה קרה, אודיסאוס?
הם לא אוהבים סוסים.
הם מדליקים את הסוס.
- תראו. - תראו. פנטנסטי.
- הוא בוער עכשיו, אה? - בהחלט.
- אתה משתפר בדברים האלה. - אני חושב שאנחנו משתפרים.
אמרתי לכם ללכת בעקבותיי. אמרתי שזה יעבוד,
שנקפוץ מסוס עץ ונפתיע אותם.
פישלתי. אני ממש מצטער.
דיומדס, אני מצטער. אני אוהב אותך.
לא רק שלא גנבנו את הסוס, עכשיו נמות בתוכו.
זה רק חלום.
זה לא חלום. תראה כמה זה מציאותי.
אני מתחרטת על הכול.
- אני רוצה לצרוח. - בשקט, בבקשה.
צעקה שקטה יותר.
- שקט. - אני מפחדת.
היא מתפשטת מהר, אה?
הוא עשוי מעץ, אופלסטיס.
החומר הכי דליק המוכר לאדם המודרני...
היי, היי! למה אתם שורפים את יצירת האומנות היפה הזו?
תכבו את האש מייד!
בהחלט, אדוני. אוקיי, אני רץ.
חשבנו שזה נראה מחשיד, אדוני.
מתי אי פעם ראית משהו כזה?
אף פעם. לכן חשבנו שזה מחשיד.
זו מחוות כבוד מהצבא המובס שמכיר במיומנויות הקרב שלנו.
זה פשוט יפהפה.
תפתחו את השערים...
- ותכניסו אותו לעיר מייד! - אוקיי. פתחו את השערים! קדימה!
היי, חבר׳ה. אתם לא רואים?
זה מחשיד מאוד.
הסוס יביא לנפילתה של טרויה.
בחייך, קסנדרה. זה לא נכון.
זה מגוחך. את ממש מגזימה עכשיו.
- מאיפה הרעיונות האלה? - תשכחו מזה.
כולם לשתוק.
הם מכבים את האש. מכניסים אותנו פנימה.
קווין, צדקת.
אולי הוא בנדיט פוטנציאלי.
- היי, היי, היי. - תירגע.
צריך לעבור תהליך מיון יסודי מאוד כדי להפוך לבנדיט זמן.
באמת? חשבתי ששאלת את כולם ורק אנחנו ענינו בחיוב.
זה היה התהליך.
זהו.
פססט! היי, תהיו בשקט, בבקשה. זו משימת התגנבות.
ידעתי שנצליח.
לא היה נראה שאתה יודע. היה נראה שאתה עומד לבכות.
- אבל בספרים... - ״בספרים.״
אתה מוזכר בספרים? אנחנו מוזכרים בספרים?
כי העובדה שאנחנו כאן עשויה לשנות דברים מסוימים. אנחנו לא יודעים.
טוב, כולם מעט לחוצים.
אפשר להציע תרגיל נשימה?
כשאני מתווכח עם אחותי,
ההורים שלי מציעים שניקח פסק־זמן עד שנלמד להעריך שוב זה את זה.
כשניקח אותך בחזרה לזמן שלך, תפסיק להיות חלק מחיינו.
- מחוכם. - זה היה מרושע, פנלופה.
הוא כמעט גרם לנו להישרף בעודנו בחיים.
לא, אני מבין למה את כועסת,
אבל אני חושב שגרמת לכולנו אי נוחות חוץ מלווידג׳יט.
ווידג׳יט, יש לנו חמש דקות לגנוב דברים
לפני שנצטרך למצוא את השער הבא?
- כן, יש לנו חמש דקות. - מעולה. בואו נתפזר.
נגנוב במשך חמש דקות וניפגש במזרקה.
- כן. - יופי.
לא, ביטליג. קטן יותר.
- תתפזרו! מהר! - כן.
היי. פססט.
הם לא האמינו לך.
לא, אבל צדקתי.
אני מזדהה איתך. קללה גדולה מרחפת מעליי.
אני חוזה את העתיד, אבל אף אחד אף פעם לא מאמין לדבריי.
- לא. - רואה?
אז את בטח...
- קסנדרה. - קסנדרה.
שמעת עליי?
וואו. כן, אני קסנדרה.
רגע. לא. לא יכול להיות. זה מיתוס.
שוב אתה לא מאמין לי.
זהירות, פנתוס, אתה תיפול מהחומה.
בחייך, קסנדרה.
הוא בסדר.
- הוא בסדר גמור. הוא לא האמין לי. - הסחת את דעתי.
זה מתסכל, אה? להיות צודק, אבל אף אחד לא מקשיב לך.
כל חיי רציתי לחזור בזמן.
עכשיו אני פה ואני לא יודע אם אני שייך לכאן.
אתה חשוב.
לא באמת.
כמה פעמים אני צריכה לומר לך? אני חוזה את העתיד, אוקיי?
אתה תספר סיפורים למלכים.
תקפצו יחד מצוק גבוה
ואפילו לא תשברו את העצמות.
תראה מבנים מפורסמים לפני שהם יתפרסמו.
תראה יצורים שנעלמו מזמן.
תראה מקומות שאני רואה רק בחזיונות שלי.
ותראה אנשים עצובים,
אבל אתה צריך להישאר עם הגנבים המטופשים האלה
כי אתה תציל את היקום.
שום דבר ממה שאמרת לא נשמע הגיוני, אבל זו הקללה, נכון?
פססט. היי.
- קווין, זה אני, ביטליג. - קווין. בוא. מהר.
היי. מצאנו את השער. בוא. ניקח אותך הביתה.
לך, גיבור קטן. אנחנו עוד נתראה.
צדקת בקשר לסוס.
ידעתי.
מה גנבתם?
- אני הבאתי את הכד היפהפה הזה. - כד.
- הבאתי כד. - כד.
- כן, הבאתי כד. - כולם הביאו כדים?
- כן. - מה אתה גנבת?
כלום. אסור לגנוב.
- כן. אוקיי. בואו ניקח אותו הביתה. - כן.
- סוף סוף. - אז ווידג׳יט,
- ״בינגרלי, 2022.״ - טוב, ״קלווין״.
- קווין. - כן. לא אכפת לי.
פיאנה, הציידת.
אוי, לא פיאנה.
- מה רע בפיאנה? - היא מוגזמת.
את תשיגי את תוכניות היקום,
המוכרות גם בכינוי ״המפה״.
את תשכבי בתוך סלע
ותחכי לרגע הנכון להכות במקום שנקרא...
- בינגלי. - בינגלי.
בשנת 2024.
בעוד אלפי שנים.
תחכי עד שיגיע הזמן,
ותיקחי את התוכניות ותיתני לי אותן.
ותשמידי כל דבר שיעמוד בדרך.
זכרי, פיאנה, הגנבים האלה גנבו
מישות... עצמו.
אנחנו מתמודדים עם גאונים.
אל תסתכני.
- מבוסס בחלקו על דמויות -
- שיצרו טרי גיליאם ומייקל פאלין -
- מבוסס על הסרט Time Bandits -
תרגום: גלעד וייס