VĒSTURISKO PERSONU GRĀMATIŅA
Jā!
Mamm! Tēt!
Ir mana dzimšanas diena.
- Zinām, Kevin. - Zinām. Mirklīti.
- Nu tā. - Nedaudz seksīgi, mīļais.
Pārāk intensīvi. Nepareizā diena.
- Svētku noskaņu. Dzimšanas diena. - Kā ar šo?
Nē. Tas…
- Jauki. Nu re. - Gatavs?
Daudz laimes!
Kādu garlaicīgu akmeņu kaudzi vilksi mūs apskatīt šogad?
Tie nav akmeņi, tēt.
Tie ir koki.
Koki?
Vudhendža! Mēs tiešām esam Vudhendžā.
Stonhendžas neolīta priekštecis.
Kā tas var būt garlaicīgi? Tas ir neticami.
Neticami garlaicīgi.
Safrona, tu esi smieklīga.
- Tas pat nav koks. - Nē, Safa. Tev taisnība.
Šie betona stabi parāda, kur agrāk atradās koki.
Vajadzēja braukt uz Stonhendžu.
Pie tās akmeņu kaudzes vismaz ir suvenīru veikals.
To pataupīju nākamajai dzimšanas dienai.
Pat ja te būtu suvenīru veikals, ko te pārdotu? Mietiņus?
Betona maisus.
Senajām tautām nebija suvenīru veikalu, mamm.
Te ir tik daudz noslēpumu.
Piemēram, kāpēc Vudhendžu radīja?
Tas bija templis? Tirgus laukums?
Ei, zini, es prātoju, varbūt to būvēja, lai te veiktu nāvessodu izpildi.
Varbūt, jā. Jā, tēt. Jā…
Atvestie te nogarlaikojās līdz nāvei.
Maik, tu esi šausmīgs.
Domāju, šie veidojumi bija zvaigžņu kartes.
Nu vienalga.
Daudz laimes, Kev, mīļum.
Jā, daudz laimes, Kevster, draudziņ.
Nāc, draudziņ. Ejam prom. Ejam.
Sveikas, meitenes. Ak dievs. Beidzot.
Sveika, māsiņ. Tad tev patika mana dzimšanas dienas ballīte?
O jā. Vudhendža. Brīnišķīgi.
Bija labi… Sarkasms.
Jā!
Kāpēc nevar būt normāla dzimšanas diena kā normālam zēnam ar normāliem draugiem?
Safrona, kad paaugsies, sapratīsi.
Interesants fakts.
Senākais Vidusamerikas futbollaukums datēts apmēram ar mūsu ēras 400. gadu.
Daži zinātnieki saka, ka maiji spēlējuši ar nocirstajām ienaidnieku galvām.
Tolaik nebija draudzības maču.
Bet nopietni, kas attiecas uz moderno spēli, ko nosaka…
Mēs ņemsim Skotu.
Labi. Nu, lieliski būt komandā, draugi.
VĒSTURISKO PERSONU GRĀMATIŅA
Kevin, domāju, šis varētu būt labākais tavs lielā biezādaiņa zīmējums.
Liels paldies.
Tas ir skaists Mammuthus rumanus.
MATAINAIS MAMUTS
"Lai gan cilvēki un mamuti dzīvoja līdzās,
nav pierādījumu, ka cilvēki būtu ar tiem jājuši vai kaut kā pieradinājuši."
Interesanti.
Jā!
Es uzbrūku Kamčatkai no Japānas.
Protams, Japāna okupēja Kamčatku,
pat ja tikai īsu brīdi, Krievijas-Japānas karā.
Pareizi. Mans gājiens.
Atļaušos teikt, izskatās visai labi.
Un es atļaujos.
Tiešām, Kevin?
Jā, es saku.
Mammu, mans skapis kustas.
Jedritvaikociņ!
Oho.
Sveiki.
Es pasaukšu vecākus.
Mammu! Mammu! Tēti! Manā istabā ir vīrietis!
- Vīrietis? - Domāju, vikingu kareivis.
Skaidrs. Vikingu kareivis.
Viņam tiešām dzenas pakaļ ļoti dusmīgi sakši.
Tas bija sapnis.
Dieva dēļ, Kevin, klusāk!
Tas neesmu es. Es aizvien esmu te.
- Jā, tā ir labāk. - Ej atpakaļ gultā, mīļum.
Sakši gandrīz iešāva man galvaskausā bultu.
Vai kas ir ticamāk, Kevin?
Tas bija sapnis.
Tieši tā. Tas bija tikai garlaicīgs sapnis.
Nu ej…
mazo kareivi.
Arlabunakti!
Labu nakti, draudziņ.
Atvaino.
Mani vecāki informēja mani, ka tas bija tikai sapnis.
Es nezinu, ko tas nozīmē,
bet man pēc pusastoņiem īsti nedrīkst būt ciemiņi.
Dari ar to, ko gribi.
Varbūt pastāstīsi man, kāpēc vikingi
pēkšņi beidza nogalināt un pievērsās lauksaimniecībai.
Es runāju ar savu skolotāju Murejas jaunkundzi,
un viņa teica: tas notika nocietināto pilsētu dēļ.
Un es atbildēju…
Vāks, kas tas?
Atvaino. Tev nevajag manu palīdzību?
Nei! Nei!
Pieņemu, ka nei sennorvēģu valodā nozīmē "jā".
- Nei! - Tā ir?
Labi, pagaidi turpat!
Piedod, mammu. Piedod, tēti. Mani sauc piedzīvojums.
Kevin, klusāk!
Kā ir, mīļum?
Man sāp galva.
Satricinājums.
Zini, kas to izraisīja?
Es ieskrēju ska…
- Skatīšanās atpakaļ. - Nē.
Tu esi iestrēdzis pagātnē. Ko kādam dod vēstures zināšana?
Tā burtiski ir pagātne. Kam tā līdzēs? Tā ir beigusies.
Tev jāpievēršas nākotnei. Tehnoloģijas.
- Jā. Atjauninājumi. Uzlabojumi. - Jā, skārienekrāns.
- Jā, mūzika. - Jā.
- Varam tev nopirkt jaunu telefonu. - Man nevajag jaunu.
- Viņš to nelieto. - Kāpēc? Mēs tev to nopirkām.
- Nopirkām. - Kāpēc tu nelieto?
- Lieto to! - Droši vien pat nemāk.
- Kas man zvanīs? - Es zinu. Neviens.
Mēs varētu kopīgi patērzēt.
Nevaram tērzēt pa vecam?
Šādi. Šī ir tērzēšana.
Nē, tā ir tikai runāšana.
Ja tu paņemtu telefonu,
tu varētu tērzēt ar kādu citu, kamēr mēs sarunātos, kā es.
Ko dari?
Tu esi iestrēdzis pagātnē. Tev jānokļūst 21. gadsimtā.
Ja būtu stilīgāk būt vikingam nekā konsultēšanas firmas grāmatvedim
vai grāmatvedības firmas konsultantei,
mēs nēsātu ķiveres ar ragiem, ne?
Vikingi nenēsāja ķiveres ar ragiem. Tas pārpratums radās…
- Nē, Kevin. - Nē.
Tev jābeidz ar tiem vikingiem un senajiem griķiem.
- Grieķiem. - Arī.
Es padodos.
Tad šī saruna bija vērtīga, jo tu ko iemācījies.
Dažreiz vajag padoties.
Paga. To es iemācījos?
"Dažreiz vajag padoties"?
Jā.
Ģimeni neizvēlas.
Nē, un bērnus arī neizvēlas.
- Neviens to nesaka. - Jā, vai ne? Saņēmu ziņu.
No tevis, Maik.
"Ko dari?" Neko.
Durvis. Atver tās!
- Jā. Aizmukām no viņa. - Aizbēgām.
Ja nu ne?
- Tad nāve. - Kā vikingiem.
Augstākā Būtne zina visu. Zina, kur esam, jo zina mūsu domas, ne?
Ja zina mūsu domas, nezina neko.
Tad viņš ir tikpat nezinošs kā mēs.
Ja vien tiešām nezina visas mūsu domas,
un tad es nepiekrītu
- tevis teiktajam. Jā. - Nu ja.
Apmaldījāmies. Kur esam?
- Te. - Nezinu, kur.
Te viņš mūs neatradīs. Varam būt droši.
Ei!
- Viņš mūs atrada. - To izdomāja Penelope.
Viņa ir vadone. Nozaga karti.
Nē, es neesmu vadone. Visi esam vienlīdzīgi.
Un es tev pavēlu apklust.
Tas nebiju es. Tie bija viņi.
Nepārvērt mūs par sālsstabiem!
Nebaidieties no manis. Esmu tikai bērns.
Tas ir bērns.
Domājām, ka esi Augstākā Būtne, kas runā cita balsī.
- Kas? - Jā, nu jebkurā gadījumā tas nav viņš.
- Kā es teicu. Vidžit. Karti. - Jā.
Jā. Tātad…
Varētu būt te. Jā?
Vai varbūt tur, bet es tiešām… Piedod, beigsi?
- Vai tā pareizi pagriezta? - Jā, nav. Nē, nav.
- Nav? Labi. - Nē, nē.
Noliksim pareizi… Es… Tā…
Tas man it nemaz nav līdzējis.
Domāju, mums jābūt te, ja gribam nozagt to zirgu.
- Tā ir. - Jūs esat zirgu zagļi?
- Kas tu esi? - Kevins Hadoks.
Un… Labi. Ko tu te dari?
Šī ir mana guļamistaba. Ko jūs te darāt?
Un man pēc pusastoņiem īsti nedrīkst būt ciemiņi.
Labi. Nu, Devon Havelok…
- Padoks. - Nav svarīgi. Man vienalga.
Vidžit, nav svarīgi.
Šī varbūt ir tava istaba, bet arī izeja no laika.
Pārlaicīgs portāls un ārkārtīgi bīstama dzīvesvieta.
Tāpēc, ja dosi man mirkli, mēs ar Vidžitu izdomāsim,
kā izkļūt no šejienes un tikt prom no Augstākās Būtnes.
- Un tad… - Augstākās - kā?
Augstākā Būtne zina visu.
Viņš neizskatās priecīgs!
Atdodiet karti!
Padodieties, atdodiet karti!
Nē. Esam bandīti, nekad nepadodamies.
Zemojieties manā priekšā!
Pastum to sienu, Bitelig. Kartē teikts, ka tur ir izeja.
Pastum sienu! Pastum!
Tā nekad tā nav darījusi.
Esat nozaguši to, kas pieder man.
Kevin, tu spēlē videospēles?
Labi, Kevin. Ļoti moderni.
Mēs aizņēmāmies to, kas ir tavs. Dabūsi atpakaļ.
Vai tas ir Dievs?
Kevin, mēs nupat iepazināmies,
un tu jau uzdod ļoti nopietnus jautājumus, puis.
Es zinu visu.
Leciet!
Atdodiet karti! Atdodiet karti!
Kas notiek?
Atdodiet karti!
- Ak vai! - Labi.
Tā, man viss kārtībā.
Proti, visiem viss kārtībā? Man jā.
Šķiet, atkal aizbēgām no viņa.
Bija tuvu. Jutu viņa elpu.
Mēs nedrīkstam kļūt pašapmierināti. Visu laiku to saku, ne?
Tas ir sapnis. Tas ir sapnis. Tas ir sapnis. Tas ir sapnis.
Tas ir sapnis. Tam jābūt sapnim.
Paga. Kāpēc viņš ir te?
Kā… Ko tu te dari?
Es nezinu.
Viņš nezina. Es jūtu cilvēkus.
- Tā es to zinu, bet jā. - Labi. Nu, viss skaidrs.
Kas ir tas puika?
Viņš aizstās Sūzanu?
Bitelig, Sūzana ir neaizstājama.
- Viņš nav Sūzana. - Nezinu, kas notiek.
Nu, mēs runājam par tevi
un mūsu kritušo biedri bandīti Sūzanu, kura bija vislabākā.
- Labāka par tevi. - Kāds sakars.
Noskaidrosim, kur un kad esam.
Tā šķiet kā ļodzīga istaba bez sienām.
Pieņemu, par pamatu ņemot algoritmu, ka…
Algoritmu?
Pagaidiet.
Tas ir ķīniešu pirātu karogs. Un tie ir ķīniešu pirāti.
Un tie ir ķīniešu papagaiļi.
Tā ir Dženas kundze. Bet nevar būt.
Jedritvaikociņ!
Esam pēdējā kaujā starp Dženas kundzi un Britu kara floti.
- Kad tas bija? - 1810. gadā. Makao.
- Draugi, es sapratu. 1810. gadā Makao. - Bravo!
- Lieliski. - Jā, lieliski, Vidžit.
- Gribat ko uzzināt par Makao? - Nē!
- Iebrucēji! - Ko?
- Spiegi! - Uz mani šauj bultas?
- Tev viss labi? - Jā. Es nevaru nomirt.
Visi var nomirt.
- Nē, jo šis ir sapnis. - Neceri, puis.
Nē, šis nav sapnis, draudziņ.
Uguni!
Beidziet runāt! Slēpieties!
Uguni!
Tās durvis ir portāls.
- Bēdziet! Skrieniet! - Bēdziet!
Tur ir durvis. Ātrāk!
Labi, tās ir tikai…
Tās ir parastas durvis.
Jā. Kļūdījos. Nav ko pie tā kavēties.
Nē, nē. Bet, kamēr esam te, nozogam, ko varam. Paņem šo.
Interesanti.
Lieciet atpakaļ. Atpakaļ.
Un nolieku atpakaļ.
Paveicās.
Oho.
Sapratu, kur kļūdījos. Portāls ir 80 km tālāk.
Bet, ja tiksim tur… tas nebūs viegli… nonāksim 1200. gadā pirms mūsu ēras.
- Mēs dosimies uz 1200. gadu p.m.ē.? - Mēs. Tevi mēs nepazīstam.
Kas tas? Vai tā ir karte?
Neatbildi, Vidžit. Varētu būt karšu zaglis.
- Tātad tā ir karte. - Karte. Jā.
Vidžit!
Tā nav parasta karte. Tā ir navigācijai. Vai ne?
- Jā. Debesu… - Debe… Es varu.
Debesu karte ar anomālijām
un portāliem uz cieši savītu mudžekli,
ko veido laiks, telpa, labais un ļaunais un visas dimensijas,
ieskaitot pirmo, otro, trešo un ceturto.
Un tā ļauj mums ceļot pa Visumu.
Ja neskaita mazu stūrīti, kas tika noplēsts.
Tā ir karte.
Ak vai.
Tā ir Dženas kundze.
Jā. Tā noteikti ir viņa. Paskatieties uz galvassegu.
Protat visi runāt ķīniešu valodā?
- Nē. - Protams, ka ne.
Protat, nupat runājāt.
- Nedomāju. Pareizi. Piedod. - Nē.
Tulkotājcepures.
Skaidrs? Pārgriezt jūs uz pusēm?
Izēst jūsu acis?
Ko par to domātu jūsu ģimenes?
Labi. Mums tiešām jātiek prom.
Dodu 30 sekundes. Sakiet, kas jūs esat
un ko darāt manā kajītē, citādi es jūs nogalināšu.
Es esmu Penelope,
un, lai gan mēs nepieņemam tradicionālo vadības struktūru,
īstenībā esmu vadone.
Taču būtībā mēs visi esam vienlīdzīgi.
Būtībā es jūs visus nogalināšu vienlīdzīgi.
Atvainojiet. Dženas kundze. Esmu jūsu fans. Kevins Hadoks.
Esmu par jums lasījis grāmatā Pirāti, trakgalvji un nekrietnie nelieši.
Jums jāmaina kurss.
Jūsu pretinieki ir briti, ķīnieši un portugāļi.
Es zinu.
Nu, viņš nav kopā ar mums.
Dženas kundze, jūs slēpsieties Kantonas upē, jā?
Es to tikai apdomāju.
Nebiju droša, ka tas ir pareizais gājiens.
Ir.
Tie kuģi ir labāk bruņoti, bet jūs pazīstat tos ūdeņus.
Es zināju. Es zināju.
Viņu resnie angļu kuģi iesprūdīs.
Paga.
Tu nedaudz izskaties pēc…
angļa.
Kā varu zināt, ka tas nav slazds un tu neesi spiegs?
Jā, viņš varētu būt. Atkārtoju, nepazīstam viņu.
Kādas vēl jums ir iespējas?
Bocmani, maini kursu!
Iespaidīgi.
Kur tev radās tā doma?
Tā ir jūsu stratēģija. Nav mans nopelns.
- Bravo, Kelvin. - Lieliski, jauniņais.
Tieši tā būtu rīkojusies Sūzana.
Draugi, mēs tuvojamies tai vietai.
Gribat, lai jūs atstāj te, nekurienes vidū?
- Jā, lūdzu, kundze. - Lieliski. Ejam.
Atā, un lai veicas, sakot ļaudīm to, ko viņi jau izdomājuši.
Ko, jūs mani pametat?
Nav labi pamest mazu zēnu.
Nežēlīgi.
Jā. Varbūt zēns var ko piedāvāt.
- Viņš nevar mums palīdzēt. - Nē.
Man viņš varētu noderēt.
Cilvēks ar plašām zināšanām. Padomnieks.
Vai gribi palikt pie manis, Kevin?
Ar tādu pareģi kā tu es varētu pārvaldīt jūras un pasauli.
Tev piederēs neiedomājamas bagātības.
- Ko? - Oho, ļoti kārdinoši…
Bet viņš ir kopā ar mums. Atvainojiet, bet pareģo mums.
Ejam, Kepler vai Kemton.
Kaut kur tur.
Jā, esam klāt.
Augšā, Kremin. Lecam!
Labi, celies un pareģo mūsu nākotni!
Pasaki, kur ir tie dārgumi, kurus mēs atradīsim.
Es nevaru pareģot nākotni. Es tikai lasu par pagātni.
Pagātni? Nu, par pagātni var lasīt katrs.
Tātad viņš nav īpašs, kā jau teicu.
- Jā, teici. - Kundze ar viltu panāca, ka paņemam viņu.
Viņa ir prasmīga.
Tev tagad būs jāpaliek vienam,
jo mēs esam pieredzējušu zagļu superkomanda.
Un mēs kustamies ātri, kaut kāds grāmatu tārps nedrīkst mūs aizkavēt.
Izklīstam. Paskatāmies, vai varam atrast ko nozogamu.
Kas ir? Kas tur ir?
- Kas vērtīgs? - Ārkārtīgi.
Stonhendža būvniecības laikā!
Skaidrs. Labi. Tad kā mēs tiksim prom?
Nu, saskaņā ar maniem zinātnē balstītajiem aprēķiniem
nākamais portāls atvērsies apmēram… rīt no rīta.
Tātad varam atpūsties, jo te nav dārgumu.
Nav dārgumu? Ko jūs ar to domājat - nav?
Stonhendža ir vislielākais iespējamais dārgums.
Mēs varam uzzināt, kāpēc Stonhendža tika būvēta.
Tas 4000 gadus ir noslēpums.
Tas nav dārgums.
Man ir.
Kas ir tas puisēns?
Es nezinu.
Varbūt viņš tiešām ir jaunā Sūzana.
- Nē, nē. - Nē.
Oi, saņemieties, puiši! Pielieciet spēku.
Aiziet, tieciet galā!
Labi? Turpini slaucīt.
Jā, turpini… Es gribu to visu.
Lieliski. Vēl viens beigts.
Alan. Alan, pasaki vīriem, lai izvelk laukā pirkstus.
Viņi nevar. Tiešām nevar. Piespiesti.
No kā nomira tavi iepriekšējie vergi?
Nu, zem tā bluķa, ne?
Atvainojiet.
Klau, darām tik ātri, cik varam. Skaidrs? Būs gatavs otrdien, jā.
Es tikai gribēju pateikt, ka tas ir tik burvīgi.
O jā? Ceram, ka turēsies.
Noteikti turēsies.
Jā, to teica arī par citām hendžām, ne?
- Piemēram, Vudhendžu. - Jā, kaut vai.
Mēs izmēģinājām visādas. No koka, salmiem, oļiem.
Un cilvēkiem. Tādu arī izmēģinājām.
Mēs ar Alanu un daudziem vergiem vienkārši stāvējām šādi.
Vienkārši… Re, šādi, redzi?
Nesanāca. Sāka sāpēt rokas.
Vai izdevās izsekot zvaigžņu kustībai?
Ko?
Vai Stonhendža nav domāta zvaigžņu karte?
- Jā, tā tas var būt. - Bet ir jābūt.
Saulgriežos saule uzlec tieši virs pieša akmens.
Tiešām? Pareizi. Nu re.
Kurš ir pieša akmens?
Vai to izmantos upurēšanās?
Varētu. Varētu izmantot upurēšanās. Jā.
Stonhendža būtībā ir tāda izīrējama sarīkojumu vieta, ne?
Zin, var rīkot banketus, kāzas, upurēšanas.
Īstenībā tas ir vienkārši tāds objekts. Kaut kas nedaudz atšķirīgs.
Piesaista apmeklētājus un liek viņiem iepirkties, ne?
Ko jūs domājat?
Suvenīru veikals.
Stonhendžu miniatūras. Izputinām šos. Gribi?
Iedošu par grašiem. Laba cena. Kā pirmajam.
Tētim bija taisnība.
Tā ir tikai akmeņu kaudze ar suvenīru veikalu.
Jā, bet ar to Stonhendža ir ģeniāla, ne?
Vienalga tīri forši.
Jā.
Drīkstu palikt un paskatīties?
Droši, dēliņ.
Tikai pieraugi, ka tev kas neuzkrīt.
Nu taču, Alan. Pieliec pūles, draugs.
Bandīti, par rītdienu! Par gadsimta zādzību!
Par rītdienu.
Ļaudis runās par mūsu varoņdarbiem un manu… mūsu vadību mūžīgi.
Par visu laiku dižākajiem zagļiem!
- Par mums. - Nē, vēl ne. Par mums.
- Nu dzeriet. - Varam?
- Kas jūs esat? - Mans stāsts?
Jā, tu gribi dzirdēt manu stāstu.
- Vispār jūsu visu. - Esmu Penelope.
Bet man pielipusi iesauka Uguns Vētra. Vai ne?
- Jā. Tā ir. Jā. - Jā.
Un mana sirds? Nu, tas ir personīgs jautājums.
Salauzta, un es nerunāšu par savu zudušo mīlestību,
par savu līgavaini, kurš ir pazudis.
Labi.
Es neesmu vadone, bet esmu atbildīgā.
Nu, tas mums vēl jāpārrunā.
Un tā ir Džūdija. Viņa neciena autoritāti.
Viņa ir psiholoģijas meistare. Viņa var ielauzties tavā prātā.
Zina, ko tu domā.
Tu esi bēdīgs.
- Šī ir mana mūža laimīgākā diena. - Man maz pieredzes.
Un tas ir Alto. Neviens nezina īsto Alto, arī pats Alto.
Viņš ir maskēšanās meistars.
No mana laika teātrī, zini?
Sveiki. Esmu Valters. Tūrists.
Voilà!
Tas esmu es, Alto, iepazinies ar mani pirms brīža.
Man patika.
- Emocijas. - Paldies.
- Tik neparasti. - Un tas ir Vidžits.
Karšu lasīšanas meistars. Tu viņam nepatīc, viņš tev neuzticas.
- Tu man nepatīc, neuzticos tev. - Nupat iepazināmies.
Vēl lielāks iemesls neuzticēties, Kevin. Ja tas ir tavs īstais vārds.
Tas man rakstīts pidžamas iekšpusē.
- Viss saskan. - Un tas ir Biteligs.
Viņam ir septiņu vidēji stipru vīru spēks.
Septiņu?
Teiksim, ka septiņu vidēji stipru vīru,
kā tu redzēji, kad ar rokām izgāza tavas guļamistabas sienu.
Viņam ir arī jūtīgā puse.
Nav. Viņš ir maniaks.
Un kāpēc jūs bēgāt no lielās galvas?
Nu, tāpēc, ka mēs bēgām no Augstākās Būtnes.
Un Augstākā Būtne ir liela galva?
Nu, šajā gadījumā jā.
Jā, Augstākā Būtne uz mums dusmojas. Viņš bija mūsu priekšnieks. Sadusmojām.
- Ko jūs izdarījāt? - Viņš mūs nenovērtēja.
Viņš vienmēr spieda mūs visu darīt tā, kā gribēja viņš.
Tāpēc nozagām karti un kopā aizbēgām.
Un viņš to zina, jo zina visu.
Tad kāpēc viņš nezina, kā jūs noķert?
- Bez kartes ir ļoti grūti. - Bam!
Ēdiens gatavs. Penelope.
Paldies.
- Tas tev. Jā. - Oho, paldies.
Un īpaša dubultbļodiņa tev.
Tā ir suņu bļodiņa.
Nu, varbūt nevietā, bet es nedomāju, ka zagt ir forši,
un īpaši neforši ir zagt no vēstures.
- Varam tikt no viņa vaļā? - Vai atstāt viņu te.
Penelope, Vidžit, jāaizved viņš atpakaļ uz viņa mājām.
Labi. Nu, tad, kad nozagsim to zirgu, aizvedīsim tevi atpakaļ…
Uz Bingliju, 2024. gadu.
Tātad uz Bingerliju, 2022. gadu.
Zināt? Veltīsim mirkli Sūzanas piemiņai.
Domas par Sūzanu.
- Aiziet! - Sūzana bija…
Bet tikai domas.
Deimon.
Nē, ne tu, Dēmon. Es teicu - Deimon.
Tiešām izklausās ļoti līdzīgi.
Deimon!
Vistumšākā Tumsa.
Vistīrākais Ļaunum.
Kā veicas spiegošana? Kādi jaunumi no debesu citadeles?
Tas, kas vienmēr.
Izgudro puķes,
iedvesmo putnus uz dziesmām.
Pretīgi.
Ja es būtu šī Visuma valdnieks, apgrieztu to kājām gaisā.
O jā.
Ja man būtu plāni.
Tu zini, Ēnu Ēna, ka plāni pastāv.
Protams, ka zinu. Es tev pateicu, Deimon.
Nenāc lejā, nestāsti man to, ko tev pateicu es,
un neuzdod to par jaunu informāciju.
Protams. Bet jūs varētu gribēt zināt, Jūsu Ļaunestība,
ka plāni ir nozagti.
Ko tu teici?
Dzirdēju, ka Augstākā Būtne minēja, ka tie ir paņemti.
Kāds nozadzis Visuma zīmējumus
no Augstākās…
Jā, dumpīga floras nodaļas kliķe.
No viņa es nevaru nozagt, bet varbūt varu atņemt viņiem.
Man jātiek viņiem klāt, pirms to izdara Augstākā…
Labs darbiņš, Deimon.
Ne tu, Dēmon.
Ar tiem plāniem es varētu radīt tīrākā ļaunuma Visumu.
Žurkas ēstu kaķus,
papagaiļi cauru nakti izkliegtu apvainojumus,
nekad jums neļautu gulēt.
Lai kur jūs ietu, tas būtu uz augšu.
Ja sāktu no punkta A un ietu uz B, tas būtu uz augšu.
Un, kad jūs ietu no punkta B atpakaļ uz A, tas arī būtu uz augšu.
Esmu izdomājis. Sanāktu.
Ūdens vietā būtu skābe.
Puķu vietā - ērkšķi.
Dažiem cilvēkiem acis būtu uz dibena.
Tāpēc būtu jāizvēlas.
Staigāt apkārt kailam un redzēt vai valkāt bikses un būt aklam.
Un viss, viss būtu ass.
- Izklausās šausmīgi. - Paldies, Deimon.
Paldies, Dēmon.
Jūsu Ļaunestība, dzirdēju Augstāko Būtni
minam, kurp viņš dosies meklēt karti.
Uz tādu vietiņu, ko sauc…
Binglija, 2024. gads.
Pasauciet Mednieci.
Fianna!
Vari mūs nogādāt atpakaļ viņa guļamistabā?
Jā, bet neesmu vienā vietā redzējis tik daudz portālu.
Varbūt viņa istaba ir īpaša.
- Bet viņš nav. - Nē.
- Kas notiks… - Mati ieķērās zem akmens.
Kāpēc tie ir zem akmens?
Visu nakti pūta vējš, vajadzēja ar kaut ko tos piespiest.
- Ir labāk. - Jā!
Veras portāls. Tas ir tur.
Ejam, ejam, ejam. Tur ir portāls.
Nē, nē, nē. O, sviests.
Nokavējām to, kā uzliek pārsedzes akmeni.
- Noteikti visi sevi par to ēdam. - Nē, mums vienalga. Ejam.
Stāt, stāt. Vidžit, es saku "ejam".
- Ejam! Mums jāzog zirgs. - Jā.
Nu, ja šis ir sapnis, negribu, ka tas beidzas.
Būtu jāpietuvojas kaut kam, kas atgādina… Tur tā ir.
- Oho. Brīnišķīgi. - Ko?
- Man izdevās. Mums. Mums visiem. - Jā.
- Ne tikai man. - Jā, kolektīvs darbs, ne?
Nu velns par stenderi!
Atvainojiet par izteicienu, bet tā ir velna Troja.
Taisnība, tā ir Troja.
Tā, pagaidiet, tad zirgs, ko taisāties zagt, ir Trojas zirgs?
Kā tad. Pasaules slavenākais zirgs.
- Pārāk liels, lai to zagtu. - Mums nekas nav par lielu.
Labi, kad esam tuvumā, varbūt tiešām ir par lielu, lai zagtu.
- Zīmējumos izskatījās mazāks. - Mazi zīmējumi?
- Viss jāzīmē dabiskā lielumā. - Sacērtam, vēlāk gabalus saliksim.
Labi, un tad cauri laikiem nēsāsim apkārt malku?
Varam paņemt katru gabaliņu un atzīmēt ar C, D, E, F, G.
- Alto. - Salikt kopā.
- Alto. - Vai ar cipariem. Kā gribat.
Es negribu teikt, ka tas ir stulbs ieteikums,
bet cits vārds nenāk prātā.
Nu, tā bija tava ideja zagt to zirgu.
- Neticami, mūsu pirmā zādzība izgāzusies. - Pirmā?
Nepametu silto vietiņu krūmu nodaļā, lai cirstu zirgus.
- Nu tā ir siltā vietiņa? - Nedrīkst sacirst.
- Tur iekšā ir cilvēki. - Kāpēc lai tajā liktu cilvēkus?
- Kā pārsteigumu? - Tieši tā, Bitelig.
Grieķi tiks ievilkti iekšā aiz pilsētas mūriem,
atvērs vārtus pārējiem un no rīta uzbruks trojiešiem.
Labi. Šī ceļošana laikā bija milzīga laika šķiešana.
Vidžit, kur ir nākamais portāls?
Nu, kartē redzams, ka kādus 15 metrus uz to pusi. Tātad…
Tas ir Trojā.
Labi, nu, mums jātiek pie portāla. Kā tiksim iekšā?
Iekšā var tikt, vienīgi iekāpjot zirgā.
- Lūdzu, klusu. - Tas nevar būt.
- Esat trojieši? - Nē, mēs esam bandīti.
Labi. Jo mēs pamatīgi apmānīsim trojiešus.
Izcils plāns, jūs to bojājat, tur stāvēdami.
Mēs tikai gribam apskatīt iekšpusi, lai redzētu, cik tas ģeniāli.
Tiešām, a? Labi, nāciet iekšā, bet ātri, a?
Nāc, mazais.
Augšā! Labi.
Ajant, kas tas?
Tie ir tūristi. Grib uzmest skatu. Vienu.
- Labi. - Paturi.
- Palaidiet. Parūmējieties. - Oho.
Uzmani galvu, uzmani galvu. Redzat?
Nav tik stulbi, lai uzķertos.
Nav tik stulbi, lai uzķertos uz lieliska plāna, ko? Labi.
Ko? Viņi vilks iekšā milzīgu zirgu?
Jā, jūs vilktu iekšā šādu milzīgu, skaistu zirgu ar skaistām acīm.
Labi. Kur viņi to liks? Milzīgā mežainā laukā?
- Tas izdosies. - Paldies.
- Kā tu zini? - Tā ir vēsture.
Tā nav vēsture. Tā ir nākotne. Karamākslas nākotne.
Hei.
Ei. Lūdzu, paejiet tālāk.
- Īpašs. - Apskatāmies.
Grieķi par visu atlīdzina.
Tā, tā, tā. Skat!
Kāds ieguldījis daudz laika, a?
Jā.
Skat. Skat, kāda krāsa.
Zini, laba konstrukcija.
Skaists, bet arī izturīgs.
Cik meistarīgi uztaisīts.
Nē, nu, grieķi ar to ir slaveni, zini?
Viņiem patīk zirgs.
Ļoti patīk.
Ei!
Lieliski.
Ei, paskaties uz acīm.
Ak tu pasaulīt.
Ofelest, tās ir burvīgas.
Pilnīgi satriecošas.
Ei, Odisej, viņi pieminēja acis. Acis taisīju es.
Ksant, nešķiet nedaudz aizdomīgi?
Neesmu redzējis neko aizdomīgāku, Ofelest.
- Domāju, mums tas jāsadedzina. - Jāsadedzina.
Es iedomājos to pašu.
Labi, pa labi, pa labi, pa kreisi, pa kreisi…
Tas ir slikti.
Kas ir, Odisej?
Viņiem nepatīk zirgi?
- Viņi pielaida zirgam uguni. - Ko?
- Paskaties. - Skat. Lieliski.
- Deg zilās ugunīs, a? - Tieši tā.
- Tu kļūsti gudrāks. - Domāju, mums labi padodas.
Es teicu, lai sekojat. Ka izdosies.
Izlēksim laukā no zirga un pārsteigsim viņus.
Es salaidu dēlī. Atvainojos.
Diomēd, piedod. Es tevi mīlu.
Ne tikai nenozagām to zirgu, nu tajā nomirsim.
Tas ir tikai sapnis. Tas ir tikai sapnis.
Tas nav sapnis. Skat, cik reālistiski.
Man mūsu žēl.
- Es gribu kliegt. - Lūdzu, kliedziet klusu.
Klusāk.
- Klusu. - Man bail.
Ātri aizdegās, ko?
Nu, tas ir koks, Ofelest.
Visuzliesmojošākais materiāls, kādu zina modernā cil…
Ei, ei! Kāpēc dedzināt šo skaisto mākslas darbu?
Ātri nodzēsiet uguni!
Protams, kungs. Labi, skrienam.
Mums tas šķita aizdomīgs.
Kur jūs kādreiz esat ko tādu redzējuši?
Nu, nekad. Tāpēc mums tas šķita aizdomīgs.
Zaudētājkarapulka cieņas apliecinājums mūsu dižajām kaujas prasmēm.
Tas ir… Tas ir sasodīti skaists.
- Atveriet vārtus un ievelciet to pilsētā! - Labi. Atveriet vārtus. Ātrāk!
Ei. Draugi. Neredzat?
Tas ir ļoti aizdomīgi.
Tas zirgs izraisīs Trojas bojāeju!
Beidz, Kasandra. Tā nav.
Smieklīgi. Tu pārspīlē.
- Kur tu to rāvi? - Aizmirstiet.
Apklustiet visi!
Viņi dzēš nost uguni. Mūs velk iekšā.
- Kevin, tev bija taisnība. - Tiešām?
Varbūt viņš varētu kļūt par bandītu.
Lēnām.
Lai kļūtu par laika bandītu, jāiziet rūpīgs atlases process.
Tiešām? Man šķita, tu visiem piedāvāji, bet mēs vienīgie piekritām.
Tāds arī bija process.
Tāds.
Ei, lūdzu, klusu. Šī ir slepenā misija.
Zināju, ka mums izdosies.
Nē, izskatījās, ka tūlīt raudāsi.
- Bet grāmatās… - "Grāmatās".
Vai tu esi pieminēts grāmatās? Vai mēs esam pieminēti grāmatās?
Tas, ka mēs te esam, var kaut ko mainīt. Mēs nezinām.
Labi, visi ir nedaudz satraukušies.
Varu piedāvāt elpošanas vingrinājumu?
Kad es strīdos ar māsu,
mani vecāki piedāvā pasēdēt, līdz atkal viens otru novērtējam.
Kad nogādāsim tevi atpakaļ tavā laikā, būsi laukā no mūsu dzīves.
- Gudri. - Tas bija skarbi, Penelope.
Viņa dēļ mūs gandrīz sadedzināja.
Nē, saprotu, kāpēc dusmojies,
bet domāju, ka liki visiem mums justies ļoti neērti, izņemot Vidžitu.
Vidžit, vai mums ir piecas minūtes, lai kaut ko nozagtu,
pirms jāmeklē nākamais portāls?
- Jā, mums ir piecas. - Lieliski. Izklīstam!
Piecas minūtes zogam, tiekamies pie strūklakas.
- Jā. - Labi.
Nē, Bitelig. Ko mazāku.
- Izklīstiet! Aši! - Jā.
Ei.
Viņi tev neticēja.
Nē, bet man bija taisnība.
Es tevi saprotu. Man uzlikts liels lāsts.
Es redzu nākotni, bet neviens nekad netic tam, ko saku.
- Nē. - Redzi?
Tad tu esi…
- Kasandra. - Kasandra.
Esi par mani dzirdējis?
Oho. Jā, es esmu Kasandra.
Paga. Nē. Nevar būt. Tas ir mīts.
Tu atkal man netici.
Uzmanies, Pantoj, nokritīsi no mūra.
Nu beidz, Kasandra.
Viņam viss kārtībā. Ir labi.
- Tiešām. Viņš man neticēja. - Novērsi man uzmanību.
Bēdīgi, ne? Ka tev taisnība, bet neviens neklausās.
Visu mūžu esmu gribējis nokļūt pagātnē.
Nu esmu te, bet nezinu, vai iederos.
Tu esi svarīgs.
Tiešām neesmu.
Cik reižu man tev jāsaka? Es redzu nākotni, skaidrs?
Tu stāstīsi stāstus valdniekiem.
Jūs kopā lēksiet no augstas kraujas,
nesalauzīsi nevienu kaulu.
Tu redzēsi diženas būves, pirms tās kļuvušas diženas.
Tu redzēsi radības, kas sen izzudušas.
Tu redzēsi tādas vietas, kuras es redzu tikai vīzijās.
Un tu redzēsi skumjas,
bet tev jāturas kopā ar tiem stulbajiem zagļiem,
jo tu glābsi Visumu.
Nekas no tā nešķiet ticami, bet tas ir lāsts, vai ne?
- O, Kevin, tas es, Biteligs. - Kevin. Nāc. Ātri.
Ei. Mēs atradām portālu. Nāc. Vedīsim tevi mājās.
Ej, mazais varoni. Mēs vēl tiksimies.
Tev bija taisnība par zirgu.
Sasodīts, es zināju.
Ko jūs nozagāt?
- Es dabūju šo skaisto vāzi. - Vāzi.
- Man ir vāze. - Vāze.
- Jā, man ir vāze. - Visiem? Visiem ir vāze?
- Jā. - Ko tu nozagi?
Neko. Zagt ir slikti.
- Jā. Labi. Vedam viņu mājās. - Jā.
- Beidzot. - Vidžit,
- Bingerlija, 2022. gads. - Labi, Kelvin.
- Kevins. - Jā. Vienalga.
Fianna Medniece.
O, ne Fiannu.
- Kas vainas Fiannai? - Viņa ir vislabākā.
Tu dabūsi Visuma plānus,
ko pazīst arī kā karti.
Tu gulēsi, klints ieskauta,
gaidīsi brīdi, kad uzbrukt, vietā, ko sauc…
- Binglija. - Binglija.
2024. gadā.
Tūkstošiem gadus nākotnē.
Tu gaidīsi, līdz pienāks laiks,
un tu paņemsi plānus un atdosi man.
Un iznīcināsi visu, kas stāsies tev ceļā.
Atceries, Fianna, tie zagļi nozaguši
no pašas Augstā…
Mums ir darīšana ar pilnīgiem ģēnijiem.
Neriskē!
DAĻĒJI PAMATĀ TERIJA GILJAMA UN MAIKLA PEILINA TĒLI
PAMATĀ FILMA TIME BANDITS
Tulkojusi Laura Hansone