ZGODOVINSKE OSEBNOSTI
To!
Mami! Ati!
Rojstni dan imam!
- Veva, Kevin. - Veva. Samo malo.
- Takole. - Preveč seksi.
Preveč je, ja. Ni pravi večer.
Praznično. Rojstni dan ima.
- Tole? - Ne.
- To bo v redu. - Si?
Vse najboljše.
Katere dolgočasne kamne si bomo letos ogledali?
Niso kamni, ati.
Les je.
Les?
Woodhenge! Dejansko smo v Woodhengeu!
To je neolitski predhodnik Stonehengea.
- Ne more biti dolgočasno. Izjemno je. - Izjemno dolgočasno.
Za crknit si smešna, Saffron.
- Sploh ni les. - Prav imaš.
Betonski stebri označujejo, kje je bil les.
V Stonehenge bi šli. Tam imajo vsaj prodajalno spominkov.
Tja gremo naslednje leto.
Kaj bi sploh prodajali v tukajšnji prodajalni? Palčke?
In vreče cementa.
Takrat ne bi imeli prodajaln spominkov. Ta kraj je poln skrivnosti.
Zakaj so zgradili Woodhenge?
Je bil tempelj? Tržnica?
Mogoče so tu izvajali usmrtitve.
Mogoče. Ja, ati.
Tu so umrli od dolgčasa.
Obupen si, Mike.
Mislim, da je šlo za zemljevide zvezd.
Kakorkoli.
Vse najboljše, Kev.
Ja, vse najboljše, Kevster.
Pridi. Gremo domov.
Živijo, punci. Končno.
Oj, sestrica. Si uživala na moji rojstnodnevni zabavi?
Ja. Woodhenge. Neverjetno.
Bilo je dobro… Sarkazem.
Halo!
Zakaj ne moreš imeti normalnega rojstnega dneva kot normalen človek?
Razumela boš, ko boš starejša.
Zabavno dejstvo.
Najstarejše mezoameriško nogometno igrišče je iz leta 400.
Nekateri učenjaki pravijo, da so Maji igrali z odsekanimi glavami sovražnikov.
Takrat niso poznali prijateljskih tekem.
- Šalo na stran. Sodobna tekma… - Izberemo Scotta.
V redu. Super je biti del ekipe.
ZGODOVINSKE OSEBNOSTI
Mislim, da je to najboljši debelokožec, ki si ga pobarval, Kevin.
Najlepša hvala.
Prelep Mammuthus rumanus.
DLAKAVI MAMUT
"Čeprav sta človek in mamut soobstajala,
ni dokazov, da so jih ljudje jezdili ali udomačili."
Zanimivo.
To!
Kamčatko bom napadel z Japonske.
Japonska je res vdrla na Kamčatko,
a le na kratko med rusko-japonsko vojno.
Jaz sem na vrsti.
Moram priznati, da je kar lepo.
Priznam.
Kaj res, Kevin?
Ja.
Mami, omara se premika.
Kaj pri vseh volih in kravah?
Vau.
Pozdravljeni.
Po starše grem.
Mami! Mami! Ati! V moji sobi je moški!
- Moški? - Mislim, da je vikinški bojevnik.
Že razumem. Vikinški bojevnik.
Lovijo ga zelo jezni Sasi.
Sanjal si.
Ne bodi tako glasen, Kevin!
Nisem jaz. Tu stojim.
- Tako je bolje. - Pojdi nazaj spat.
Sasi so me s puščico skoraj zadeli v lobanjo.
Kaj je bolj verjetno, Kevin?
Da sem sanjal.
Tako je. Šlo je le za dolgočasne sanje.
Zdaj pa pojdi.
Mali bojevnik.
- Nočko. - Nočko, pikec.
Se opravičujem. Starši so mi povedali, da sem samo sanjal.
Ne vem, kaj to pomeni, a po 19.30 ne smem imeti obiskov.
Naredite, kot želite.
Zakaj so Vikingi naenkrat nehali pobijati in so začeli kmetovati?
Moja učiteljica ga. Murray pravi, da zaradi razvoja utrjenih mest.
Odvrnil sem ji…
Kaj se dogaja, mašina?
Se opravičujem. Vam pomagam?
Nei!
Sklepam, da to po staronordijsko pomeni ja.
- Nei! - Je? V redu, takoj pridem.
Mami, ati, žal mi je. Pustolovščina me kliče.
Kevin, ne bodi tako glasen!
Kako si, srček?
Glava me boli.
Pretres imaš. Veš, kako si ga dobil?
Zaletel sem se v…
- Nazaj si se oziral. - Ne.
V preteklosti tičiš. Komu koristi poznavanje zgodovine?
Preteklost je. Komu bo to pomagalo? Mimo je že.
Pridi v prihodnost. Tehnologija te čaka.
- Ja. Posodobi se. - Zaslon na dotik.
- Ja. Glasba. - Ja.
- Ti kupimo nov telefon? - Ne rabim ga.
- Ne uporablja ga. - Kupila sva ti ga.
- Ja. - Zakaj ga ne uporabljaš?
- Uporabljaj ga. - Najbrž ne zna.
- Kdo me bo klical? - Jaz vem. Nihče.
- Preko telefona lahko klepetamo. - Ne moremo v živo?
- Takole. To je klepetanje. - Ne, to je le pogovarjanje.
Po telefonu lahko klepetaš s kom, medtem ko se pogovarjamo. Tako kot jaz.
Kaj počneš?
V preteklosti tičiš. Moraš zlesti v 21. stoletje.
Če bi bilo bolj carsko biti Viking kot računovodja v svetovalni firmi
ali svetovalec v računovodski firmi, bi nosili čelade z rogovi, ne?
Vikingi niso nosili čelad z rogovi. To je zmotno…
- Ne, Kevin. Ne! - Ne.
Nehaj težiti z Vikingi in starodavnimi smrki.
- Grki. - Tudi.
Ne grem se več.
Torej si spoznal pomembno lekcijo. Včasih odnehaj.
To je lekcija? Včasih odnehaj?
Ja.
- Ne moreš izbrati svoje družine. - Ne, otrok tudi ne.
- Tega nihče ne omeni. - Ane? Sporočilo imam.
Od tebe je, Mike.
"Kaj počneš?" Nič.
Potisni vrata.
- Ušli smo mu. - Pobegnili smo.
Kaj če nismo?
- Potem smo mrtvi. - Kot Vikingi.
Najvišji ve vse. Ne bo vedel, kje smo, ker nam bere misli?
Če nam bere misli, ne ve ničesar.
Neveden je kot mi.
Razen če nam res lahko bere misli.
Potem se ne strinjam z ničimer, kar si povedala.
- Izgubili smo se. Kje smo? - Tu. A ne vem, kje je to.
Tu nas zagotovo ne bo našel.
Kdo ste?
- Našel nas je. - Ona je kriva.
- Ona je vodja. Zemljevid je ukradla. - Ne, nisem vodja. Enakovredni smo.
- Nehaj govoriti. To je ukaz. - Nisem bil jaz, temveč oni.
Ne spremeni nas v sol.
Ne bojte se me. Samo otrok sem.
Otrok.
Mislili smo, da je Najvišji spremenil glas.
- Kdo? - Kakorkoli, ni on.
- Kot sem rekla. Widgit, zemljevid. - Ja.
Ja. Torej…
Lahko bi bilo tu. Ja?
Ali mogoče tam, ampak res… Dovoliš?
- Je prav obrnjen? - Ne, ni.
- Ni? V redu. - Ne.
Če ga… Naj samo… Torej.
To mi ni bilo niti malo v pomoč.
Če hočemo ukrasti tistega konja, moramo najbrž biti tu.
- Ja. - Konje kradete? Konjski tatovi.
- Kdo si ti? - Kevin Haddock.
Dobro. Kaj delaš tu?
To je moja soba. Kaj vi delate tu?
In po 19.30 ne smem imeti obiskov.
Dobro, Devon Havelock.
- Paddock. - Ni važno. Ni mi mar.
Ni važno.
Tvoja soba je hkrati časovna odprtina.
Transtemporalen portal in izredno nevaren kraj.
Če mi daš minutko, bova z Widgitom ugotovila,
kako oditi stran od tu in od Najvišjega.
Od koga?
Najvišji ve vse.
Ne zdi se vesel!
Vrnite zemljevid!
- Dajte mu zemljevid! - Ne, razbojniki ne odnehamo.
Počepnite pred menoj.
Potisni steno, Bittelig. Tam bi moral biti izhod.
Potisni steno. Potisni jo.
To se še ni zgodilo.
Okradli ste me.
- Kevin, igraš videoigre? - Dobro, Kevin. Zelo moderno.
Samo izposodili smo si. Vrnili ti ga bomo.
Je tisto Bog?
Šele spoznali smo se, pa že postavljaš zelo resna vprašanja.
Vse vem.
Skočite!
Vrnite zemljevid! Vrnite zemljevid!
- Kaj se dogaja? - Vrnite zemljevid!
- Marička. - Dobro.
V redu sem, družba. Hočem reči, ste vsi v redu? Jaz sem.
Očitno smo mu spet ušli.
Za las je šlo. Njegove sape sem čutila.
Ves čas moramo biti na preži. To že od nekdaj pravim.
Sanje so. Sanje so. Sanje so. Morajo biti.
Čakaj malo. Zakaj je on tu? Kaj delaš tu?
Ne vem.
Ne ve. Empatinja sem.
- Tako sem vedela. - Dobro, je, kar je.
Kdo je ta tip?
- Je zamenjava za Susan? - Susan je nezamenljiva.
Ne vem, kaj se dogaja.
Pogovarjamo se o tebi
in o sorazbojnici Susan, ki je bila najboljša med nami.
- Boljša od tebe. - Zelo uporabna.
Poglejmo, kje in kdaj smo.
Zdi se kot majava soba brez zidov.
Glede na algoritem sklepam…
Čakaj malo.
Tisto je kitajska piratska zastava, tisto pa so kitajski pirati.
Tisto pa kitajske papige.
Mislim, da je tisto madam Čang. A ne more biti.
Naj me koklja brcne!
To je zadnja bitka med njo in britansko mornarico.
- Kdaj je bilo to? - 1810 v Macau.
- Ugotovil sem, družba. 1810, Macao. - Bravo!
- Odlično. - Bravo, Widgit.
- Vam povem kaj o Macau? - Ne!
- Vsiljivci! - Kaj?
- Vohuni! - S puščicami me obstreljujejo?
- Si dobro? - Ja. Ne morem umreti.
Vsi lahko umremo.
- Ne, to so sanje. - Si prepričan, dečko?
To niso sanje.
Streljaj!
Nehajte govoriti. V zaklon!
Streljaj!
Tista vrata so portal.
- Tecite! Hitro! - Tecite!
Skozi tista vrata. Hitro!
- So to… - Navadna vrata so.
Zmotil sem se. Pustimo zdaj to.
Če smo že tu, ukradimo, kar lahko. To bom vzela.
To je zanimivo.
- Vrnite jih. - Vračam.
Kakšna sreča.
Vau.
Že vem, kje sem se zmotil. Portal je 80 km stran.
Če nam uspe priti tja, kar ne bo lahko,
se bomo znašli v letu 1200 pred našim štetjem.
V leto 1200 pr. n. št. gremo?
Mi gremo. Tebe ne poznamo.
Je tisto zemljevid?
Ne odgovori mu. Morda krade zemljevide.
- Torej je zemljevid. - Je, ja.
Widgit!
Ni samo zemljevid. Karta je. Prav?
- Ja. Zvezdna… - Zvezdna… Vem.
Zvezdna karta anomalij
in portalov izredno prepletenih zamotanosti
časa, prostora, dobrega in slabega ter vseh štirih dimenzij.
Omogoča nam potovanje skozi vesolje.
Razen enega končka, ki se je odtrgal.
Zemljevid je.
Mašinca.
To je madam Čang.
Zagotovo je ona. Poglejte naglavno okrasje.
Govorite kitajsko?
- Ne. - Seveda ne.
Pa ga. Ravno ste govorili kitajsko.
Ne bi rekel. Aja, saj res. Pardon.
Prevajalske čepice.
Je jasno? Hočete, da vas prerežem na pol?
Požrite si oči.
Kaj bi vaše družine dejale na to?
Res moramo stran od tod.
Če v 30 sekundah ne poveste, kdo ste
in kaj počnete v moji kajuti, vas bom ubila.
Jaz sem Penelope.
Čeravno ne verjamemo v tradicionalno vodstveno strukturo,
sem neke vrste vodja.
V bistvu smo enakovredni.
V bistvu vas bom vse enako ubila.
Oprostite. Madam Čang, sem vaš oboževalec. Kevin Haddock.
O vas sem bral v knjigi Pirati, pustolovci in umazani malopridneži.
Smer morate spremeniti.
Spopadate se proti Britancem, Kitajcem in Portugalcem.
Vem.
On ni z nami.
Skrili se boste v Kantonsko reko, kajne?
Ravno sem razmišljala o tem.
Nisem bila prepričana, ali je to dobra poteza.
Je.
Oni so bolje oboroženi, vi pa poznate reko.
Vedela sem. Vedela sem.
Njihove debele angleške ladje bodo obtičale.
Čakaj malo.
Spominjaš na…
Angleža.
Kako naj vem, da to ni past in da ti nisi vohun?
Lahko bi bil. Ponavljam, ne poznamo ga.
Sploh imate izbiro?
Bosun, spremeni smer.
Zelo dobro.
Kako si se spomnil tega?
Strategija je vaša. Ne morem si lastiti zaslug.
- Bravo, Kelvin. - Bravo.
Susan bi tako ravnala.
Približujemo se naši točki.
Sredi ničesar se želite izkrcati?
- Ja, prosim. - Super. Gremo.
Adijo. Vso srečo, ko boš ljudem pripovedoval njihove ideje.
- Zapustili me boste? - Ne želim zapustiti fantiča.
- Neusmiljeno je. - Morda nam fant lahko pomaga.
- Ne more. - Ne.
Meni bi prišel prav. Moder človek. Svetovalec.
Bi želel ostati pri meni, Kevin?
S takšnim jasnovidcem bi lahko nadzorovala morja in vladala svetu.
Neizmerno bogat boš.
- Kaj? - Zelo mikavno.
Z nami je. Žal nam je, nam bo svetoval.
Gremo, Kepler. Kamton.
Nekje tam.
Tu smo.
Zlezi gor, Kremin. Gremo!
Vstani in nam napovej prihodnost.
Kje je zaklad, ki ga bomo našli?
Ne znam napovedovati prihodnosti. Le o preteklosti berem.
Vsak zna brati o preteklosti. Kot sem rekla, ni poseben.
- Res si to rekla. - Tista madam nas je pretentala.
Dobra je.
Zdaj boš moral iti po svoje,
saj smo vrhunska ekipa izurjenih tatov.
Hitri smo. Ne moremo si privoščiti, da nas bralec knjig upočasni.
Razkropimo se in poglejmo, ali je kaj za ukrasti.
Kaj? Kaj je?
- Je dragoceno? - Neprecenljivo.
Stonehenge! Gradijo ga še!
V redu. Kako pridemo od tod?
Na podlagi izračunov, ki temeljijo na znanosti,
se bo naslednji portal odprl jutri zjutraj.
Lahko se spočijemo, saj tu ni zaklada.
Ni zaklada? Kako to misliš?
Stonehenge je največji možni zaklad.
Lahko izvemo, zakaj so ga zgradili.
Ta skrivnost vztraja že 4000 let.
To ni zaklad.
Zame je.
- Kdo je ta malček? - Ne vem.
Mogoče je nova Susan.
- Ne, ne. - Ne.
Dajmo, fantje. Potrudite se. Uštimajmo to.
Ja? Še, še.
Krasno. Še eden je šel po gobe.
Alan, povej fantoma, naj prste potegneta ven.
Ne moreta. Obtičala sta.
- Kaj je že ubilo tvoje zadnje sužnje? - Tista skala.
Oprostite.
Hitimo, prijatelj. V torek bo končano.
Rad bi le povedal, da se mi to zdi neizmerno čarobno.
- Upajmo, da se ta ne bo porušil. - Ne bo se.
To so rekli za vse druge.
- Na primer Woodhenge. - Ja.
Vse smo poskusili.
Naredili smo jih iz lesa, slame, proda. Celo iz ljudi.
Z Alanom in kupom sužnjev smo takole stali v krogu.
Takole, vidiš? Ni šlo. Roke so me začele boleti.
Ste sledili gibanju zvezd?
- Kaj? - Ni Stonehenge zvezdni zemljevid?
- Ja, lahko je. - Mora biti.
Ob solsticiju sonce vzide točno nad petnim kamnom.
Kaj res? A tako. No, vidiš.
Kateri je petni kamen?
Ga boste uporabljali za žrtvovanja?
Lahko. Lahko se uporablja za to.
Stonehenge lahko najameš za marsikaj. Bankete, poroke, žrtvovanja.
Dejansko je le orientacijska točka. Nekaj drugačnega.
Privabi stranke in jih pripravi do tega, da kupujejo.
- Kako to mislite? - Prodajalna spominkov.
Mini Stonehengei. Za med gredo. Bi enega?
Za zelje ti ga dam. To je zelo pošteno. Dobiš popust.
Ati je imel prav. To je le kup kamnov s prodajalno spominkov.
V tem tiči genialnost Stonehengea, ne?
- Še vedno je fin. - Ja.
Lahko opazujem?
Seveda, sinko. Pazi le, da kaj ne pade nate.
Dajmo, Alan. Zavihaj rokave.
Razbojniki, na jutri. Na rop stoletij.
Jutri.
Še leta bodo govorili o naših podvigih in mojem… našem vodstvu.
Na najboljše tatove vseh časov.
- Na nas. - Ne še. Na nas.
- Zdaj spijte. - Lahko?
- Kdo sploh ste? - Moja zgodba?
Moja zgodba te zanima.
- Vsi me zanimate. - Penelope sem.
Me pa vse več ljudi kliče Ognjena. Kajne, družba?
- Ja. Drži. - Ja.
Moje srce? In že smo pri osebnih stvareh.
Moje srce je zlomljeno. A ne bom govorila o izgubljeni ljubezni,
mojem zaročencu, ki je pogrešan.
Prav.
Nisem vodja, sem pa glavna.
Glede tega se še moramo pogovoriti.
To je Judy. Ne spoštuje avtoritete.
Vrhunska psihologinja je. Lahko ti bere misli.
Ve, kaj razmišljaš.
Žalosten si.
Še nikoli nisem bil tako srečen.
Še se učim.
To je Alto. Nihče ne pozna pravega Alta, niti on sam ne.
- Je mojster krinke. - Nekoč sem delal v gledališču.
Pozdravljen, sem popotnik Walter.
Voilà!
Jaz sem, Alto, ki si ga maloprej spoznal.
- Super. Čustva, vse. - Hvala.
- Naravnost izjemno. - To pa je Widgit.
Zemljevid bere. Ne mara te in ti ne zaupa.
- Ne maram te in ti ne zaupam. - Šele spoznal si me.
Ravno zato ti ne zaupam, Kevin. Če ti je res tako ime.
Na pižami mi piše.
- Res je. - To je Bittelig.
Močan je kot sedem povprečno močnih moških.
Je sedem prav?
Recimo sedmih povprečno močnih moških,
kot si videl, ko je podrl steno v tvoji sobi.
Je pa tudi občutljiv.
Ni. Manijak je.
Zakaj ste bežali pred veliko glavo?
Ker smo na begu pred Najvišjim.
- Najvišji je velika glava? - V tem primeru.
Najvišji je jezen na nas. Bil je naš šef. Razjezili smo ga.
- Kako? - Ni nas cenil.
Stvari smo morali delati točno tako, kot hoče.
Torej smo ukradli zemljevid in zbežali.
Ve, da smo mi, saj je vseved.
Zakaj potem ne ve, kako vas ujeti?
- To je težko brez zemljevida. - Bum.
Hrana je pripravljena. Penelope.
Hvala.
- To je zate. - Hvala.
In posebna dvojna skleda zate.
To je pasja posodica.
Mogoče ni moja stvar, a ne zdi se mi lepo, da kradete.
Sploh zgodovinske stvari.
- Se ga lahko znebimo? - Tu ga bomo pustili.
Penelope, Widgit, peljimo ga nazaj domov.
Prav. Ko bomo ukradli konja, te bomo odpeljali nazaj v…
Bingley, 2024.
Dobro torej. Binggerly 2022.
Predlagam, da počastimo Susan.
Kaj si mislimo o njej.
- Dajte. - Susan je…
V mislih.
Damon.
Ne ti, Demon. Rekel sem Damon.
Res je precej podobno.
Damon!
Najtemnejša Tema.
Največje Zlo.
Kako gre vohunjenje? Kaj je novega v nebeški citadeli?
Nič kaj.
Izumljanje cvetlic,
navdihovanje ptic, da pojejo.
Ogabno.
Če bi jaz vladal temu vesolju, bi ga postavil na glavo.
O ja.
Če bi imel načrte.
Senca Senc, načrti dejansko obstajajo.
Seveda vem. To sem jaz povedal tebi.
Ne govori mi stvari, ki sem jih jaz povedal tebi,
kot da so nekaj novega.
Vsekakor. Morda pa vas bo zanimalo, Vaša Grešnost,
da so načrti ukradeni.
Kaj si dejal?
Najvišji je omenil, da so jih vzeli.
Nekdo je ukradel načrte vesoljstva?
In to Najvišjemu…
Ja, odpadniki s cvetličnega oddelka.
Njega ne morem okrasti, morda pa lahko njih.
Do zemljevida moram priti pred Najviš…
Bravo, Damon.
Ne ti, Demon.
S tistimi načrti bi lahko ustvaril vesolje največjega zla.
Podgane bi jedle mačke,
papige bi te vso noč žalile. Ne bi ti pustile spati.
Kamorkoli bi šel, bi šel navzgor.
Od točke A do točke B bi šel navzgor.
In nato od točke B nazaj do točke A, spet navzgor.
Razmislil sem, šlo bi. Namesto vode bi bila kislina.
Namesto cvetja trnje.
Nekateri bodo imeli oči na ritnicah.
Morali bodo izbrati.
Bodo hodili nagi in videli, ali bodo imeli hlače in bodo slepi.
In vse, čisto vse bo ostro.
- Zveni obupno. - Hvala, Damon.
Hvala, Demon.
Vaša Grešnost, Najvišji je omenil, kje bo našel zemljevid.
V kraju z imenom…
Bingley, 2024.
Pokliči Lovko.
Fianna!
Nas lahko vrneš v njegovo sobo?
Ja. Nisem še videl toliko portalov na enem kraju.
Morda je njegova soba posebna.
- On ni. - Ne.
- Ne? - Kamen imam na laseh.
Zakaj imaš kamen na laseh?
Ponoči je pihalo, pa sem jih obtežil s kamnom.
- Tako je bolje. - Ja!
Portal se odpira. Tam je.
Gremo, gremo. Portal je tam.
Ne, ne. Šment.
Zamudili smo namestitev preklade.
- Najbrž nam je vsem žal. - Ne, ni nam mar. Gremo.
Stojte. Widgit, jaz rečem, da gremo.
Gremo. Konja moramo ukrasti.
Če so to sanje, nočem, da se končajo.
Morali bi priti do nečesa, kar spominja… A, tam je.
- Vau. Kako veličastno. - Kaj?
- Uspelo mi je. Nam je uspelo. - Ja.
- Ne samo meni. - Šlo je za skupen trud.
Marička pomagaj!
Se opravičujem, ker preklinjam. Šmentana Troja.
Troja je, kaj pa.
Ukrasti nameravate trojanskega konja?
Seveda. To je najbolj znan konj na svetu.
- Prevelik je, da bi ga ukradli. - Nič ni preveliko za nas.
Ko ga gledam od blizu, je mogoče res prevelik.
- Na risbah se je zdel manjši. - So bile majhne?
- Morale bi biti v naravni velikosti. - Lahko ga razsekamo in spet sestavimo.
Bomo skozi čas prenašali les za kurjavo?
Dele lahko označimo s C, Č, D, E, F.
- Alto. - In sestavimo.
- Alto. - Lahko uporabimo številke.
Nočem reči, da je predlog neumen, a se ne spomnim primernejše besede.
Ti si predlagala, da ukrademo konja.
- Naš prvi rop, pa neuspešen. - Prvi?
Nisem pustil prijetne službe, da bi sekal konje.
- Prijetne? - Ne morete ga razsekati.
- Ljudje so v njem. - Zakaj bi jih dali noter?
- So presenečenje? - Točno, Bittelig.
Grke bodo zapeljali v mesto.
Ti bodo odprli vrata drugim in zjutraj napadli Trojance.
Totalna potrata potovanja skozi čas.
- Kje je naslednji portal? - Približno 15 metrov v tisto smer.
V Troji je.
Do portala moramo priti. Kako pridemo v Trojo?
Konj je edina možnost.
- Tiho bodite, prosim. - Saj ni res.
- Ste Trojanci? - Ne, razbojniki.
Dobro. Trojance bomo vrgli na finto.
Načrt je genialen, vi pa ga boste pokvarili.
Si lahko ogledamo notranjost tega genialnega konja?
Vas zanima, kaj? Prav, pridite, a hitro.
Gremo, mali.
Splezaj. Dobro.
Ajax, kdo so ti?
Turisti. Na hitro bi si ogledali konja.
- Prav. - Primi.
Pridite. Stisnite se.
Pazite glavo. Vidite?
Nihče ni tako neumen, da pade na to finto.
Nihče ni tako neumen, da verjame neumnemu načrtu, kaj?
Kar vzeli bodo ogromnega konja?
Ja, ti bi vzela ogromnega čudovitega konja s čudovitimi očmi.
Kam ga bodo dali? Na ogromno leseno polje?
- Delovalo bo. - Hvala.
- Kako veš? - Iz zgodovine.
Prihodnost je, ne zgodovina. Prihodnost vojskovanja.
Hej.
Hej. Stran, prosim.
Poglejva. Ti Grki pretiravajo v vsem.
Glej no glej.
- V to so vložili ogromno časa. - Ja.
- Poglej to. Poglej barvo. - Lepo je narejen.
- Konj je zelo lep in trden. - Kakšno rokodelstvo.
Grki slovijo po tem.
Konj jim je všeč.
Navdušeni so.
- Hej! - Bravo.
Poglej oči.
Marička.
- Prelepe so, Ofelest. - Prečudovite.
Odisej, oči so omenili. Jaz sem jih naredil.
- Se ti ne zdi rahlo sumljivo? - Nisem še videl česa tako sumljivega.
- Zažgiva ga. - Ja. Točno to sem mislil.
Na desno, desno. Levo, levo.
To ni dobro.
Kaj je, Odisej?
Ne marajo konjev?
- Podžgali so ga. - Kaj?
- Glej to. - Fantastično.
- Lepo je zagorel, ne? - Ja.
- Pametnejši postajaš. - Dobra sva.
Hotel sem, da mi sledite. Delovalo bi.
Skočili bi iz konja in jih presenetili. Zafrknil sem. Žal mi je.
Diomed, žal mi je. Rad te imam.
Nismo ukradli konja, pa še umrli bomo v njem.
Samo sanje so. Samo sanje.
Niso sanje. Poglej, kako realistično je to.
Žal mi je za vse nas.
- Rad bi zakričal. - Po tiho, prosim.
Tišje.
- Tiho. - Strah me je.
- Hitro je zagorel, kaj? - Saj je les, Ofelest.
Najbolj vnetljiva snov v sodobnem času…
Hej! Zakaj sta zakurila to čudovito umetnino?
Takoj pogasite ogenj!
Seveda, gospod. Že tečem.
Zdel se nama je sumljiv.
Si že kdaj videl kaj takega?
Nikoli. Zato se nama je zdel sumljiv.
Poraženci so se poklonili našim borilnim veščinam.
Prelep je, madona.
- Odprite vrata in ga spravite v mesto. - Prav. Odprite vrata! Dajmo!
Alo. Fantje. Ne vidite? Konj je zelo sumljiv.
Povzročil bo padec Troje!
- Daj no, Kasandra. To ni res. - Traparija. Pretiravaš.
- Kje pobiraš take? - Pozabite.
Utihnite.
Pogasili so ogenj. V mesto nas potiskajo.
Kevin, prav si imel.
Morda bi lahko bil razbojnik.
- Alo. - Počasi.
Za sprejem članov med razbojnike obstaja temeljit postopek.
Res? Nisi vprašala vseh in smo samo mi privolili?
- To je bil postopek. - To je to.
Tišina, prosim. To je tajna naloga.
- Vedel sem, da nam bo uspelo. - Ni se tako zdelo. Bil si na robu solz.
- V knjigah… - "V knjigah."
Si ti omenjen v knjigah? Smo mi?
Naš prihod sem lahko spremeni določene stvari. Ne vemo.
Dobro, vsi smo malce pod stresom.
Predlagam dihalno vajo.
Ko se prepiram s sestro,
starši predlagajo odmor, dokler se spet ne ceniva.
Ko te bomo odpeljali domov, te bomo cenili.
- Premeteno. - Nesramno, Penelope.
- Zaradi njega bi skoraj zgoreli. - Razumem, zakaj si jezna,
a zaradi tebe nam je bilo vsem neprijetno, z izjemo Widgita.
Widgit, imamo pet minut za krajo, preden moramo poiskati portal?
- Ja. - Odlično. Razkropimo se.
Pet minut kradite, dobimo se pri vodnjaku.
- Ja. - Dobro.
Ne. Nekaj manjšega.
- Razkropite se! Pohitite. - Ja.
Hej.
- Niso ti verjeli. - Ne, sem pa imel prav.
Sočustvujem s teboj. Prekleta sem.
Vidim prihodnost, a mi nihče nikoli ne verjame.
- Ne. - Vidiš?
Ti si torej…
- Kasandra. - Kasandra.
Slišal si zame?
Vau. Ja, Kasandra sem.
- Ne moreš biti. To je mit. - Ne verjameš mi.
Pazi, Pantus, z zidu boš padel.
Daj no, Kasandra.
V redu je. Živ je.
- Res je v redu. Ni mi verjel. - Zmedla si me.
Ni obupno, ko imaš prav, a te nihče ne posluša?
Od nekdaj sem se želel vrniti v preteklost.
Zdaj ko sem tu, pa ne vem, ali sodim sem.
Pomemben si.
Nisem.
Kolikokrat ti moram povedati? V prihodnost vidim.
Kraljem boš pripovedoval zgodbe.
Skupaj boste skočili s pečine, a se ne boste polomili.
Videl boš pomembne zgradbe, preden so pomembne.
Videl boš bitja, ki jih ni več.
Videl boš kraje, ki jih jaz vidim le v vizijah.
Tudi žalost boš videl.
Toda moraš se držati teh trapastih tatov,
saj boš rešil vesolje.
To ne zveni verjetno, a ravno to je prekletstvo, ne?
Hej!
- Kevin, jaz sem, Bittelig. - Kevin, pridi. Hitro.
Našli smo portal. Pridi, domov te peljemo.
Pojdi, mali junak. Še se bova videla.
Prav si imela glede konja.
Saj sem vedela!
Kaj ste ukradli?
- Jaz to čudovito vazo. - Vazo.
- Vazo imam. - Vazo.
- Vsi ste ukradli vazo?
- Ja. - Kaj si ti ukradel?
Nič. Ne smemo krasti.
- Ja. Odpeljimo ga domov. - Ja.
- Končno. - Widgit,
- Binggerly 2022. - Dobro, Kelvin.
- Kevin. - Ni mi mar.
Lovka Fianna.
Pa ne Fianna.
- Kaj je narobe z njo? - Pretirava.
Dobila boš načrte vesolja, znane kot zemljevid.
Ležala boš, obdana s skalo,
čakajoč na primeren trenutek, da napadeš v kraju po imenu…
- Bingley. - Bingley.
2024.
Tisoče let v prihodnosti. Čakala boš, dokler ne bo čas.
Vzela boš načrte in mi jih prinesla.
Uničila boš vse, kar ti bo na poti.
Fianna, ne pozabi. Ti tatovi so okradli
samega Najviš…
Geniji so.
Ne tvegaj.
TEMELJI NA LIKIH T. GILLIAMA IN M. PALINA
PO FILMU 'TIME BANDITS'
Prevedla Nena Lubej Artnak