HISTORISKA FIGURER
Ja!
Mamma! Pappa!
Det är min födelsedag.
- Vi vet, Kevin. - Vi vet. Ett ögonblick.
- Sådär ja. - Lite för sexigt, kära du.
Det blev lite för häftigt. Fel natt.
- Nåt festligt. Det är hans födelsedag. - Vad sägs?
Nej. Det är…
- Bra. Sådär ja. - Är du redo?
Har den äran.
Vilken trist stenhög tänker du släpa med oss till i år?
Inte stenar, pappa.
Utan trä.
Trä?
Woodhenge! Vi är faktiskt vid Woodhenge.
En neolitisk föregångare till Stonehenge.
Det är väl inte trist? Det är otroligt.
Otroligt trist.
Saffron, du är jätterolig.
- De är inte ens av trä. - Nej, Saff. Du har rätt.
De här betongstolparna visar var träpelarna stod.
Vi borde åkt till Stonehenge.
Vid den stenhögen finns ändå en presentbutik.
Jag sparar Stonehenge till nästa år.
Även om det fanns en presentbutik här, vad skulle de sälja? Pinnar?
Påsar med cement också.
Folk i forntiden hade inte presentbutiker.
Här finns så många mysterier.
Som varför Woodhenge byggdes.
Vad det ett tempel? Marknadsplats?
Du, det kanske var en plats för att avrätta folk.
Ja! Kanske det, pappa. Ja…
De tog hit dem och tråkade ihjäl dem.
Vad hemsk du är, Mike.
Jag tror att formationen är en stjärnkarta.
Hur som helst.
Grattis på födelsedagen, Kev.
Ja, grattis, Kevster-polarn.
Kom igen. Nu åker vi härifrån.
Hej, flickor. Jösses. Äntligen.
Hej, lillsyrran. Hade du kul på min födelsedagsfest?
Om. Woodhenge. Fantastiskt.
Ja, det var väldigt… Sarkasm.
Självklart!
Kan du inte ha en normal födelsedag som en normal person med normala vänner?
Saffron, du förstår när du blir äldre.
Lite kul fotbollsfakta.
Den äldsta mesoamerikanska fotbollsplanen är daterad till omkring 400 e.v.t.
Enligt vissa forskare spelade mayafolket med besegrade fienders huvuden.
Vänskapsmatcher var okända då.
Fast vad beträffar den moderna sporten som kodifierats av…
Vi tar Scott.
Okej. Kul att vara med i laget, killar.
HISTORISKA FIGURER
Det här kan vara den bästa levande tjockhuding du nånsin ritat, Kevin.
Tack så mycket.
Det är en tjusig Mammuthus rumanus.
DEN ULLIGA MAMMUTEN
"Trots att människor och mammutar existerade samtidigt,
finns inga bevis på att människor red på eller tämjde dem på något sätt."
Intressant.
Ja!
Jag anfaller Kamtjatka från Japan.
Ja, Japan invaderade faktiskt Kamtjatka,
om än kortvarigt, under rysk-japanska kriget.
Okej. Min tur.
Ser rätt bra ut, om jag får säga det själv.
Och det gör jag.
Jaså, det gör du, Kevin?
Ja, det gör jag.
Mamma, mitt klädskåp rör sig.
Vad ända in i glödheta…
Wow.
Hejsan.
Jag ska hämta mina föräldrar.
Mamma! Pappa! Det är en man i mitt rum.
- En man? - Det är nog en vikingakrigare.
Jaha. Vikingakrigare.
Han är jagad av några väldigt arga saxare.
Du drömde.
För inte så mycket oväsen, Kevin.
Det är inte jag. Jag är kvar här.
- Ja, det var bättre. - Gå och lägg dig.
Saxarna sköt nästan en pil i mitt kranium.
Eller vilket är troligare, Kevin?
Det var en dröm.
Just det. Bara en långtråkig dröm.
Gå och lägg dig…
…lilla olyckskorp.
God natt.
God natt, polarn.
Jag beklagar det där.
Mina föräldrar förklarade just att det här är en dröm.
Jag vet inte vad det där betyder,
men jag får inte ha besökare efter halv åtta.
Ta det hur du vill.
Du kanske kan tala om för mig varför vikingarna
plötsligt övergav sin mordlust och blev agrarer.
Jag pratade med min lärare, ms Murray,
som sa att det berodde på framväxten av befästa städer.
Och jag svarade…
Vad tusan är det där?
Ursäkta. Behöver du hjälp?
Nei! Nei!
Jag antar att nei är gammalnordiska för ja.
- Nei! - Så det är det?
Okej, vänta där.
Förlåt, mamma. Förlåt, pappa. Äventyret kallar.
Var lite tystare, Kevin.
Hur mår du, vännen?
Jag har ont i huvudet.
Du fick en hjärnskakning.
Vet du vad som orsakade den?
Jag sprang in i garde…
- Du lever i dået. - Nej.
Du är fast i det förflutna.
Vilken nytta har man av historia?
Det är bokstavligen förbi. Vem hjälper det? Det är över.
Du måste komma in i framtiden. Teknik.
- Ja. Uppdatera, uppgradera. - Ja, pekskärm.
- Musik. - Ja.
- Vi kan ge dig en ny mobil. - Jag behöver ingen ny mobil.
- Han använder den inte. - Varför inte?
- Vi köpte en. - Använder du den inte?
- Använd din mobil. - Han vet nog inte hur man gör.
- Vem skulle ringa mig? - Jag vet. Ingen.
Vi kan chatta i telefon med varann.
Kan vi inte chatta som vanligt?
Så här. Det är att chatta.
Nej, det här är att samtala.
Om du använder mobilen
kan du chatta med nån annan medan vi pratar, som jag gör nu.
Vad har du för dig?
Du är fast i det förgångna. Du måste komma in i 2000-talet.
Om det var coolare att vara viking än att vara revisor på en konsultfirma
eller konsult på revisorsfirma,
skulle väl alla ha hjälmar med horn?
Vikingar hade inte hjälmar med horn. Det är en missuppfattning som…
- Nej, Kevin. Nej! - Nej.
Du måste sluta med alla vikingar och antingen.
- Antiken. - Det också.
Jag ger upp.
Då var samtalet värt besväret, för du har lärt dig läxan.
Ibland får man ge upp.
Vänta. Är det läxan?
"Ibland får man ge upp"?
Ja.
Man kan inte välja sin familj.
Nej, och inte sina barn heller.
Det talar de aldrig om.
Visst? Oj, ett nytt sms.
Det är från dig, Mike.
"Vad har du för dig?" Inget.
Dörren. Tryck på.
Vi lyckades. Vi klarade oss.
Vi kom undan.
Tänk om han är oss på spåren?
- Då är vi döda. - Som vikingar.
Det högsta väsendet vet allt.
Vet han inte var vi är om han vet vad vi tänker?
Om han vet vad vi tänker, vet han inget.
Då är han lika okunnig som vi.
Såvida han inte verkligen vet allt vi tänker,
och då håller jag inte med
- om det du just sa. - Just det.
Vi är helt vilse. Var är vi?
- Här. - Jag vet inte var här är.
Här hittar han oss inte. Det är då säkert.
Hallå?
- Han har hittat oss. - Det var Penelopes idé.
Hon är ledaren. Hon stal kartan.
Nej, jag är inte ledaren. Vi är alla jämlika.
Och jag beordrar dig att sluta prata.
Det var inte jag. Det var de.
Förvandla oss inte till salt.
Ni behöver inte vara rädda. Jag är bara ett barn.
- Ett barn. - Skönt!
Vi trodde att du var Det högsta väsendet med förställd röst.
- Vem? - Det är inte han i alla fall.
- Som jag sa. Widgit. Kartan. - Okej.
Ja. Så…
Kan vara här. Va?
Eller kanske där, men jag… Bort med fingrarna.
- Är den rättvänd? - Ja. Nej, det är den inte.
- Jaså inte? Okej. - Nej, nej.
Om vi lägger den rätt… Jag ska bara…
Det… Det blev inte ett dugg bättre.
Vi borde vara här om vi ska stjäla den där hästen.
- Just det. - Är ni hästtjuvar? Boskapstjuvar.
- Vem är du? - Kevin Haddock.
Okej. Vad gör du här?
Det här är mitt sovrum. Vad gör ni här?
Och jag får inte ha besökare efter halv åtta.
Okej. Tja, Devon Havelock…
- Paddock. - Jag bryr mig inte.
Widgit, strunt i det.
Det må vara ditt rum, men det är även ett tidsutträde.
En transtemporal portal och en mycket farlig plats att leva på.
Så om du lämnar oss i fred ett tag, kan Widgit och jag räkna ut hur
vi kommer härifrån och bort från Det högsta väsendet.
- Och sen… - Det högsta vadå?
Det högsta väsendet vet allt.
Han ser missnöjd ut!
Återlämna kartan.
Ge upp, ge upp kartan.
Nej. Vi är banditer och ger aldrig upp.
Huka inför mig.
Tryck på väggen, Bittelig. Enligt kartan är den en utgång.
Tryck på väggen. Tryck på.
Den har aldrig gjort så förut.
Ni har stulit min egendom.
Kevin, spelar du tv-spel?
Bra, Kevin. Mycket modernt.
Vi lånade den bara. Du ska få tillbaka den.
Är det… Är det Gud?
Kevin, vi har nyss träffats
och du ställer en väldigt allvarlig fråga.
Jag vet allting.
Hoppa!
Lämna tillbaka kartan! Lämna tillbaka kartan!
Vad händer?
Lämna tillbaka kartan!
- Jösses! - Bra.
Jag är okej, allihop.
Alltså, är alla okej? Jag är det.
Vi kom visst undan från honom igen.
Det var för nära. Jag kände hans andedräkt på mig.
Vi får inte bli slarviga. Det har jag ju sagt.
Det är en dröm. Det är en dröm.
Det är en dröm. Det måste vara en dröm.
Vänta lite. Hur kom han hit?
Hur… Vad gör du här?
Jag vet inte.
Han vet inte. Jag är en empat.
- Det var så jag visste, men ja. - Okej. Det var det.
Vem är han?
Är han ersättare för Susan?
Susan är oersättlig, Bittelig.
- Han är ingen Susan. - Jag vet inte vad som händer.
Tja, vi pratar om dig
och vår fallna banditkamrat Susan, den bästa av oss.
- Bättre än du. - Mycket användbar.
Låt oss räkna ut var och när vi är.
Det verkar vara ett vingligt rum utan väggar.
Jag har räknat ut, baserat på algoritmen…
Algoritm?
Vänta lite.
Det där är en kinesisk piratflagga, och det där är kinesiska pirater.
Och kinesiska papegojor.
Det verkar vara madam Chung. Men det är omöjligt.
Dra på trissor!
Vi är i slutstriden mellan madam Chung och brittiska flottan.
- När var det? - 1810. I Macau.
- Jag har räknat ut det. 1810, Macau. - Bravo!
- Bra gjort. - Ja, bra gjort, Widgit.
- Vill ni höra fakta om Macau? - Nej!
- Inkräktare! - Vad sa han?
Spioner!
Skjuter nån pilar på mig?
- Hur är det? - Ingen fara. Jag kan inte dö.
Alla kan dö.
- Nej, för det är en dröm. - Var inte för säker.
Nej, det är ingen dröm.
Eld!
Sluta prata. Ta skydd!
Eld!
Dörren där är en portal.
- Spring! Fort! - Spring!
Genom dörren där. Fort!
Okej, det här är bara en…
Det är en vanlig dörr.
Ja. Fel av mig. Vi behöver inte tjata om det.
Nej. Men medan vi är här borde vi stjäla allt vi kan. Ta det här.
Intressant.
Sätt tillbaka dem.
Jag sätter tillbaka dem.
Turligt.
Oj.
Okej, jag förstår misstaget. Portalen är åtta mil härifrån.
Men om vi tar oss dit… vilket inte blir lätt…
…finner vi oss i år 1 200 f.v.t.
Ska vi till år 1 200 f.v.t.?
Vi, ja. Vi känner inte dig.
Vad är det där? En karta?
Svara inte, Widgit. Han kan vara en karttjuv.
- Så det är en karta. - Ja, en karta.
Widgit!
Det är mer än en karta. Det är ett diagram. Okej?
- Ja. Ett astronomiskt… - Ett astro… Jag vet.
Ett astronomiskt diagram över anomalier
och portaler i de tätt sammanvävda förvecklingarna
i tid, rymd, gott och ont, och alla dimensionerna,
inklusive ett, två, tre och fyra.
Det låter oss resa genom universum.
Utom en bit i hörnet som är bortriven.
Det är en karta.
Jösses.
Det är madam Chung.
Ja, det är absolut hon. Se på huvudbonaden.
Kan ni tala kinesiska?
- Nej. - Självklart inte.
Du kan. Du talade kinesiska nyss.
- Tror inte det. Visst ja. Förlåt. - Nej.
Översättningsmössor.
Är du färdig? Vill du att jag ska klyva dig på mitten?
Äta dina ögon.
Vad skulle era familjer tycka om det?
Okej. Vi måste härifrån.
Ni har 30 sekunder att berätta vilka ni är
och vad ni gör i min kajuta, annars dödar jag er.
Jag heter Penelope,
och även om vi inte tillämpar en traditionell ledarstruktur,
är jag i praktiken ledaren.
Fast i grunden är vi alla jämlika.
I grunden ska jag döda er alla jämlikt.
Ursäkta mig. Madam Chung. Jag är ett stort fan. Kevin Haddock.
Jag har läst om dig i Pirater, äventyrare och smutsiga luspudlar.
Ni behöver ändra kurs.
Ni möter britterna, kineserna och portugiserna.
Jag vet.
Alltså, han bara… Han hör inte till oss.
Madam Chung, ni tänker gömma er i Kantonfloden, eller hur?
Jag funderade just på det.
Jag vet inte om det är rätt taktik.
Det är det.
Deras skepp har tyngre bestyckning, men ni känner vattnen.
Jag visste väl det.
Deras tunga engelska skepp kommer att gå på grund.
Vänta lite.
Du ser lite…
…engelsk ut.
Hur vet jag att det inte är en fälla och du är en spion?
Ja, det är möjligt. Återigen, vi känner inte honom.
Vad har ni för andra alternativ?
Båtsman, ändra kurs.
Mycket imponerande.
Varifrån fick du den här idén?
Det är din egen strategi. Inte min förtjänst.
- Bra, "Kelvin". - Bra gjort, nya killen.
Susan hade inte gjort det bättre.
Hör ni, vi närmar oss platsen.
Vill ni bli lämnade här, långt från civilisationen?
- Ja tack, madam. - Bra. Vi sticker.
Hej då, och fortsätt tala om för folk sånt de redan tänkt på.
Tänker ni lämna mig kvar?
Det känns inte bra att överge en liten pojke.
Så känslokallt.
Ja. Kanske har pojken nåt att erbjuda.
- Han kan inte hjälpa oss. - Nej.
Jag har användning för honom.
En med stora kunskaper. En rådgivare.
Vill du stanna med mig, Kevin?
Med ett orakel som du kan jag regera över haven och hela världen.
Du blir rikare än du kan föreställa dig.
- Va? - Oj, det är väldigt frestande…
Men han är med oss. Beklagar, han oraklar åt oss.
Kom nu, "Kepler" eller "Kamton".
Där nånstans.
Okej, där är det.
Upp med dig, "Kremin". Sätt fart!
Okej, upp med dig och spå vår framtid.
Berätta var skatten är som vi ska hitta.
Men jag kan inte spå framtiden. Jag bara läser om det förflutna.
Det förflutna? Det kan ju vem som helst göra.
Det är inget särskilt med honom, som jag sa.
- Ja, det sa du faktiskt. - Madamen lurade oss att ta med honom.
Hon är inte dum, hon.
Du blir tvungen att klara dig själv nu,
för vi är ett elitgäng med mästertjuvar.
Vi rör oss snabbt och kan inte låta nån bokmal försinka oss.
Vi sprider ut oss och ser om vi hittar nåt att stjäla.
Vadå? Vad är det?
- Är det värdefullt? - Ovärderligt!
Stonehenge under uppbyggnad!
Jaha, okej. Så, hur kommer vi härifrån?
Enligt min uträkning, baserad på vetenskap,
kommer nästa portal att öppnas… imorgon bitti.
Då kan vi vila oss, för här finns ingen skatt.
Ingen skatt? Vad menar du? "Ingen skatt"?
Stonehenge är en oerhörd skatt.
Vi kan ta reda på varför Stonehenge byggdes.
Ett mysterium som har varat i över 4 000 år.
Det där är ingen skatt.
Jo, för mig.
Vem är den där pysen?
Jag vet inte.
Kanske är han den nya Susan.
- Nej, nej. - Nej.
Kom igen, grabbar. Ta i lite.
Kom igen, fixa det där.
Okej? Jobba på.
Fortsätt. Ta i lite.
Jaha, lysande. En döing till.
Alan, säg åt dina grabbar att komma loss och jobba.
De kan bokstavligen inte komma loss. De sitter fast.
Vad dog dina senaste slavar av?
Tja, den där stenbumlingen.
Ursäkta mig.
Vi jobbar så fort vi kan, polarn. Vi är klara på tisdag. Oj då.
Jag vill bara säga att det här är magiskt.
Jaså? Hoppas att det håller sig uppe.
Det gör det absolut.
Fast det sa de ju om alla andra hengen också.
- Som Woodhenge? - Ja, till exempel.
Vi har prövat allt.
Woodhenge, Halmhenge, Småstenhenge.
Folkhenge var en annan vi prövade.
Det var egentligen bara jag, Alan och en massa slavar som stod så här.
Typ så här, du fattar?
Det funkade inte. Jag fick armvärk.
Lyckades ni spåra stjärnornas rörelser?
Vadå?
Är inte Stonehenge egentligen en stjärnkarta?
- Ja, den kan den vara. - Det måste det vara.
Vid sommarsolstånd går solen upp rakt ovanför hälstenen.
Gör den? Okej. Där ser man.
Vilken är hälstenen, då?
Kommer det att vara en offerplats?
Absolut. Den kan användas som offerplats.
Grejen med Stonehenge är att det är en lokal för uthyrning.
Man kan ha banketter här, bröllop, offer.
Det är ju bara ett landmärke. Nåt annorlunda.
För att dra hit kunder och få dem att spendera, du vet.
Vad menar du?
Presentbutik.
Mini-Stonehenges. Vi skinnar turisterna. Vill du ha en?
Du får en för ett kålhuvud. Bottenpris. Premiärrabatt.
Pappa hade rätt.
Det är faktiskt bara en stenhög med en presentbutik.
Ja, men det är ju det geniala med Stonehenge.
Rätt coolt ändå.
Visst.
Är det okej om jag stannar och tittar på?
Absolut, grabben.
Men låt inget falla över dig.
Kom igen nu, Alan. Sätt lite fart.
Banditer, skål för imorgon. För tidernas kap.
Imorgon.
Folk kommer att tala om våra bedrifter och mitt… vårt ledarskap i tusentals år.
För de bästa tjuvarna nånsin.
- För oss. - Nej, inte än. För oss.
- Nu. - Får vi dricka nu?
- Vilka är ni egentligen? - Jaha. Min historia?
Ja, den är värd att höra.
- Allas historier, faktiskt. - Jag heter Penelope,
men Firestorm är ett smeknamn som börjar sätta sig. Visst?
- Ja. Det gör det. - Jadå.
Och mitt hjärta? Nu börjar det bli personligt.
Krossat, och jag tänker inte prata om min förlorade kärlek,
min fästman, som är försvunnen.
Okej.
Jag är inte ledaren, men det är jag som bestämmer.
Det där behöver vi prata mer om.
Det här är Judy. Hon saknar respekt för ledarskap.
Hon är mästerpsykologen. Hon kan läsa ens tankar.
Hon vet vad man tänker.
Du är ledsen.
Det här är mitt livs lyckligaste dag.
Jag är ny på det här.
Det här är Alto. Ingen känner den verkliga Alto, inte ens han själv.
En förklädnadernas mästare.
Från min tid i teatern, förstår du.
Hej. Jag heter Walter. Jag är fotvandrare.
Voilà!
Det är jag, Alto, mannen du mötte alldeles nyss.
Toppenbra.
- Känslorna, allt. - Tackar.
- Helt fantastiskt. - Och det här är Widgit.
Mästare på att läsa kartor. Han varken gillar eller litar på dig.
- Jag varken gillar eller litar på dig. - Vi har ju nyss mötts.
Desto större skäl att inte lita på dig, Kevin. Om du nu heter det.
Det står i min pyjamas.
- Jaha, han talar sanning. - Och det här är Bittelig.
Han är stark som sju medelstarka män.
Sju, va?
Vi säger sju medelstarka män,
som du såg när han slog ner din sovrumsvägg med bara händerna.
Han har också en känslig sida.
Inte alls. Han är en galning.
Varför flydde ni från det där stora huvudet?
Jo, för vi är på flykt från Det högsta väsendet.
Är Det högsta väsendet ett stort huvud?
Ja, i det här fallet.
Det högsta väsendet är arg på oss. Han var vår chef. Vi retade upp honom.
- Vad gjorde ni? - Han uppskattade oss inte.
Han ville jämt att vi skulle göra saker exakt som han hade bestämt.
- Ja. - Så vi stal kartan
och rymde tillsammans.
Han vet om det, för han vet allt.
Varför vet han inte hur han ska få tag på er, då?
- Väldigt svårt utan kartan. - Pang!
Maten är klar. Penelope.
Tackar.
- Här får du. - Oj. Tack.
Och en extra stor skål åt dig.
Det här är en hundmatskål.
Jag borde väl inte yttra mig, men det är inte okej att stjäla.
Särskilt när man stjäl från historien.
- Kan vi bli av med honom? - Eller lämna honom här?
Penelope, Widgit, vi borde ta honom hem igen.
Okej då. När vi har stulit hästen kan vi ta dig tillbaka till…
Bingley, 2024.
Jaha. Det är alltså "Binggerly, 2022".
Hör ni, nu tar vi en stund och minns Susan.
Tankar om Susan.
- Kör. - Susan. Hon var…
Bara tankar.
Damon.
Nej, inte du, Demon. Jag sa Damon.
Tja, namnen låter väldigt lika.
Damon!
Mörkaste Mörkerherre.
Renaste Ondska.
Hur går det med spioneriet? Nåt nytt från citadellet?
Bara det vanliga.
Uppfinner blommor,
inspirerar fåglar att sjunga.
Vidrigt.
Om jag styrde universum skulle jag vända det ut och in.
Jajamän.
Om jag hade ritningarna på det.
Vet ni, Skuggornas Skugga, det finns faktiskt ritningar.
Det vet jag väl. Jag berättade ju det för dig.
Kom inte ner hit och berätta saker som jag har sagt
och låtsas att det är ny information.
Självklart. Men ni kanske vill veta, Ers Orätthet,
att ritningarna har blivit stulna.
Vad sa du?
Jag hörde Det högsta väsendet nämna att de hade stulits.
Nån har stulit planritningen för universum…
…från Det högsta…
Ja, en utbrytargrupp från växtavdelningen.
Jag kan inte stjäla den från honom, men kanske från dem.
Jag måste få tag i dem innan Det högs… gör det.
Bra gjort, Damon.
Inte du, Demon.
Med de ritningarna kan jag skapa ett universum av ren ondska.
Råttor skulle äta katter,
papegojor skulle ropa förolämpningar hela nätterna
så att man aldrig får sova.
Vart man än gick var det uppförsbacke.
Om man går från punkt A till punkt B är det uppför.
Och när man går från punkt B tillbaka till A, är det också uppför.
Jodå, det skulle funka.
Syra istället för vatten.
Törne istället för blommor.
En del människor skulle ha ögonen i skinkorna.
Så man måste välja.
Gå omkring naken och se, eller bära byxor och vara blind.
Och allt, allt, skulle vara vasst.
- Det låter hemskt. - Tack, Damon.
Tack, Demon.
Ers Orätthet, jag råkade höra Det högsta väsendet
tala om var han skulle finna kartan.
Ett litet ställe som heter…
…Bingley, 2024.
Kalla på Jägarinnan.
Fianna!
Kan du verkligen få oss tillbaka till hans sovrum?
Ja, men jag har aldrig sett så många portaler på ett ställe.
Hans rum kanske är speciellt.
- Ja, men inte han… - Nä.
- …eller hur? Vad… - Mitt hår är fast under en sten.
Varför är håret under en sten?
Håret blåste i ansiktet hela natten,
så jag måste lägga en tyngd på det.
- Bättre så. - Ja!
Portalen öppnas. Där är den.
Fort, fort. Där är portalen.
Nej, nej. Jämrar.
Vi missade när de hissade upp överstenen.
Det sörjer vi nog bittert allihop.
Nej, vi bryr oss inte. Kom.
Stopp. Widgit, det är jag som säger kom.
- Kom. Vi har en häst att stjäla. - Ja.
Om det här är en dröm, vill jag inte att den tar slut.
Vi borde närma oss nåt som liknar… Där är det.
- Wow. Det är magnifikt. - Vad?
- Jag klarade det. Vi klarade det. Alla. - Ja.
- Inte jag ensam. - Ja, det var kollektivt.
Men för i alla glödheta!
Ursäkta språket, men det är Troja, för i alla glödheta.
Just det, det är Troja.
Vänta, så hästen ni tänker stjäla är Trojanska hästen?
Absolut. Världens mest berömda häst.
- Den är för stor att stjäla. - Inget är för stort för oss att stjäla.
Okej, så här på nära håll är den kanske för stor att stjäla.
- Den såg mindre ut på bilderna. - Var bilderna små?
Bilder borde vara i naturlig storlek.
Vi hugger den i bitar och sätter ihop den.
Jaha, och sen då, ska vi bära brasved med oss genom tiden?
Vi kan dela upp bitarna och märka dem, C, D, E, F, G.
- Alto. - Sätta ihop dem.
Eller använda siffror, vad du vill.
Jag vill inte säga att det är ett dumt förslag,
men jag kommer inte på nåt annat ord.
Det var ju din idé att stjäla hästen.
Ska vi misslyckas med vår första kupp?
Er första kupp?
Jag slutade inte smörjobbet på växtavdelningen för att hugga upp hästar.
- Jaså, ett smörjobb? - Ni kan inte hugga upp den.
- Det finns folk inuti den. - Varför skulle de sätta folk i den?
- Som en överraskning? - Just det, Bittelig.
Grekerna låter sig rullas in innanför stadsmurarna,
öppnar porten för de andra och överfaller trojanerna på morgonen.
Jaha, vilket oerhört slöseri med tidsresor.
Widgit, var är nästa portal?
Enligt kartan ska den vara cirka 15 meter ditåt. Så…
Den är inne i Troja.
Okej, vi måste ta oss till portalen. Hur kommer vi in?
Enda sättet är inuti hästen.
- Var tysta. - Du kan inte ha rätt.
- Är ni trojaner? - Nej, banditer.
Bra. För vi ska lura trojanerna ordentligt.
Det är en lysande plan, som ni förstör genom att stå där.
Vi vill bara titta inuti och se hur genialiskt det är.
Jaså? Okej, kom in, men rappa på, va?
Kom, lilla pojke.
Upp med dig! Okej.
Ajax, vilka är det här?
Turister. De ville få en snabbtitt. Bara en.
- Okej. - Håll den här.
- Maka på er. - Oj.
Akta huvudet. Ni ser?
Ingen är dum nog att gå på det här.
Jaså, ingen är dum nog att gå på en lysande plan?
Vadå? Skulle de dra in en gigantisk häst?
Ja, man skulle dra in en sån här jättestor häst med vackra ögon.
Jaha. Var ska de ställa den? På ett jättestort träfält?
Det kommer att funka.
- Hur vet du det? - Det är historia.
Det är inte historia, utan framtiden. Krigskonstens framtid.
Hallå.
Hallå. Maka på er.
- Väldigt speciellt. - Vi tar en titt.
De där grekerna ska då jämt överkompensera.
Ser man på. Kolla.
Nån har lagt ner mycket jobb på den här.
Ja.
Titta här. Titta på färgen.
Fin struktur, du vet.
Tjusig, men solid också.
Titta vilket hantverk.
Ja, grekerna är kända för det.
De älskar hästen.
De älskar den.
Tyst!
Bra gjort.
Titta på ögonen.
Oj, kära nån.
De är jättetjusiga, Ophelestes.
Fantastiskt tjusiga.
Du, Odysseus, de nämnde ögonen.
Jag gjorde ögonen.
Är det inte lite misstänkt, Xanthos?
Det mest misstänkta jag nånsin har sett, Ophelestes.
- Vi borde bränna upp den. - Bränn upp den.
Jag tänkte precis samma sak.
Okej, höger, höger, vänster. Vänster…
Det här bådar illa.
Vad är det, Odysseus?
De gillar inte hästar.
De har satt eld på hästen.
- Titta bara. - Fantastiskt.
- Den brinner bra nu, va? - Verkligen.
- Ni börjar bli bra på det här. - Ja, det gör vi.
Jag sa åt er att följa mig, att det skulle funka.
Vi hoppar ut ur trähästen och överraskar dem.
Jag gjorde bort mig. Beklagar.
Diomedes, förlåt. Jag älskar dig.
Vi lyckades inte stjäla hästen, och nu ska vi dö i den.
Det är bara en dröm. En dröm.
Inte alls. Se så realistiskt det är.
Jag tycker synd om oss alla.
- Jag vill skrika. - Skrik tyst i så fall.
Tystare.
- Tyst. - Jag är rädd.
Det tar sig bra.
Det är ju trä, Ophelestes,
det mest brännbara ämnet som är känt för den moderna…
Hallå! Varför bränner ni upp det här konstverket?
Släck elden genast!
Ska bli, sir. Okej, vi hastar.
Vi tyckte att den verkade misstänkt.
Var har ni nånsin sett nåt liknande?
Tja, ingenstans. Därför tyckte vi att det var misstänkt.
Det är en hyllning från den förlorande armén till vår stora krigskonst.
Den… Den är ju skittjusig.
Öppna portarna…
- …och dra in hästen i staden genast! - Okej. Öppna portarna!
Hallå. Killar. Ser ni inte?
Det är väldigt misstänkt.
Den där hästen blir Trojas fall!
Kom igen, Cassandra. Det stämmer inte.
Löjligt. Vad du överdriver just nu.
- Var får du allt ifrån? - Glöm det.
Tysta, allihop.
De släcker elden. De drar in oss.
Kevin, du hade rätt.
Han kanske är en potentiell bandit.
- Sakta i backarna. - Lugn.
För att bli med i Time Bandits måste man genomgå en tuff urvalsprocess.
Måste man? Jag trodde att du frågade alla och vi var de enda som sa ja.
Så var processen.
Just det.
Tysta, allihop. Uppdraget ska utföras i smyg.
Jag visste att vi skulle lyckas.
Det såg inte ut så, mer som att du tänkte gråta.
- Men i böckerna… - "I böckerna."
Är du omnämnd i böckerna? Är vi det?
För bara vår närvaro här kan förändra saker. Vi vet inte.
Okej, alla är lite spända.
Jag föreslår en andningsövning.
När jag är osams med min syster
föreslår mina föräldrar time-out, tills vi uppskattar varann igen.
När vi tar dig tillbaka till din tid, får vi permanent time-out från dig.
- Smart. - Det var hårt, Penelope.
Han fick oss nästan brända levande.
Jag förstår varför du är arg,
men det får oss alla att må dåligt, utom Widgit.
Widgit, har vi fem minuter på oss att stjäla saker
innan vi måste hitta nästa portal?
- Ja, det har vi. - Bra. Vi sprider ut oss.
Stjäl i fem minuter, så möts vi vid fontänen.
- Okej. - Bra.
Nej, Bittelig. Mindre. Mindre.
- Sprid ut er! Fort! - Ja, ja.
Hallå där.
De trodde dig inte.
Nej, men jag hade rätt.
Jag förstår dig. En stor förbannelse vilar över mig.
Jag kan se framtiden, men ingen tror på det jag säger.
- Nej. - Du ser?
Då måste du alltså vara…
- Cassandra. - …Cassandra.
Har du hört talas om mig?
Oj. Ja, jag är Cassandra.
Vänta. Det kan inte vara du. Det är en myt.
Återigen tror du mig inte.
Se upp, Panthous, annars ramlar du ner från muren.
Lägg av, Cassandra.
Ingen fara med honom.
- Ingen fara. Han trodde mig inte. - Du distraherade mig.
Frustrerande, eller hur? Att ha rätt, men ingen tror en.
Hela livet har jag velat resa tillbaka i tiden.
Nu när jag är här, vet jag inte om jag hör hemma här.
Du är betydelsefull.
Det är jag inte.
Måste jag upprepa mig igen? Jag ser in i framtiden.
Du kommer att berätta historier för kungar.
Ni kommer att hoppa ner från en hög klippa tillsammans
utan att bryta benen i kroppen.
Du kommer att se stora byggnadsverk innan de är stora.
Du ska se varelser som inte finns mer.
Du ska se platser som jag bara ser i mina syner.
Och du kommer att se sorg,
men du måste stanna hos de här dumma tjuvarna,
för du kommer att rädda universum.
Inget av det där låter rimligt, men det är väl förbannelsen?
Hallå.
- Kev… Kevin, det är jag, Bittelig. - Kevin. Kom fort.
Vi har hittat portalen. Kom. Vi ska ta dig hem.
Gå, lilla hjälte. Vi kommer att ses igen.
Du hade rätt om hästen.
Det var väl det jag visste!
Vad har alla stulit?
- Jag tog en tjusig vas. - Vas.
- Jag har en vas. - Vas.
- Jag har också en vas. - Har alla stulit en vas?
- Ja. - Vad stal du?
Inget. Det är fel att stjäla.
- Okej. Vi tar honom hem. - Ja.
- Äntligen. - Så, Widgit,
- "Binggerly, 2022." - Okej, "Kelvin".
- Kevin. - Okej. Strunt samma.
Fianna, Jägarinnan.
Åh, inte Fianna.
- Vad är det med henne? - Hon är i värsta laget.
Du ska skaffa hit planritningen för universum,
även känd som kartan.
Du ska ligga innesluten i sten,
väntande på rätt ögonblick att slå till på en plats som heter…
- Bingley. - Bingley.
2024.
Tusentals år in i framtiden.
Du ska vänta till rätt tillfälle,
och ta ritningen och ge den till mig.
Förgör allt som kommer i din väg.
Kom ihåg, Fianna, att de här tjuvarna har stulit
från Det högs… själv.
Vi har att göra med mästergenier.
Ta inga risker.
DELVIS BASERAD PÅ KARAKTÄRER SKAPADE AV
TERRY GILLIAM OCH MICHAEL PALIN
BASERAD PÅ FILMEN "TIME BANDITS"
Undertexter: Bengt-Ove Andersson