ZLODEJI ČASU
Dobre, Calvin. Si doma. Zbohom.
Nechoďte. Neopúšťajte ma.
Áno. Nie, chceš počuť reč o tom, ako budeš vždy cestovať s nami,
a s nami myslíme srdcom.
Alto.
Nikdy na teba nezabudneme, Carmen. Vždy budeš cestovať s nami.
A s nami myslíme srdcom.
Nie, nechcem, aby ste odišli, lebo toto nie je môj domov.
Widgit.
- Áno, je. - Nie, nie je.
- Widgit. - Je.
- Nie je.
Áno, je. Pozri, tamto je tvoja rodina.
To nie je moja rodina.
Ale vyzerajú presne ako ty.
To sú neandertálci.
- Takto hovoriť o mame. - Nie je moja mama.
To je prehistorická neandertálka.
Som Homo sapien.
Asi sme tu o 50-tisíc rokov skôr.
Myslím, že ťa volá mama.
To nie je moja mama.
Choď za ňou. Vráť sa k svorke.
Nie je to moja mama, toto nie je môj dom a sme v dobe ľadovej.
Ak to nie je tvoja mama, čo robí s tvojím otcom?
To nie je môj otec.
Dobre. Toto vyzerá ako rodinná vec,
tak im dajme priestor.
Bude preňho ťažké vrátiť sa do hniezda.
Nie, prosím.
Odmietnu ho pre pach.
Misia.
Zmenil sa, odkedy je od nich preč.
Prosím.
Nepozerajte sa.
Adieu, mladý dobrodruh.
- Nie som… - Maj sa.
Čau, Kirk.
Mám na sebe len pyžamo, uterák a čiapku.
Skoro som zabudol.
- Ďakujem. - Nemáme ich veľa.
Zabudol som tlmočnícku čiapku.
Poďme, mrzne.
Nie je naša starosť. Čo tam po jeho rodičoch?
Nerozumiem.
Áno. Presne tak sa cítim.
- Pozrite na tú tváričku. - Prepána.
Fajn. Tak poď.
Bude tŕňom v zadku.
Ďakujem, ľudia.
Áno. Sme na správnom mieste.
Raz to bude Kevinov domov.
Len som trochu poplietol načasovanie.
Tak sme mali s Kevinom pravdu obaja.
Dobre. Vezmime ho domov.
Ďalšia zastávka: rovnaké miesto, iný čas.
- Presne. - Chceš viesť, Judy?
Ja že všetci vedieme rovnocenne.
- Áno. To je pravda. - Super.
Ja a viesť.
Dobre. Keď sa ho zbavíme, ukradneme nejaké šperky.
A nie len také hocijaké šperky, ale korunovačné.
To sú aké?
Neviem. Niekde som to začula.
Korunovačné šperky sú šperky.
- Dobre, Carlton. - Dobre, Calvin. Stačilo.
BINGLEY, ANGLICKO 50 000 ROKOV PRED KRISTOM
(BUDÚCE MIESTO KEVINOVHO DOMU)
Ježišimária.
Tu bývaš, že?
Nie, ale páči sa mi tu.
Dobre. Vidím, kde sme.
A kde presne?
Neviem, ale vidím to.
Určite je náročné orientovať sa v mape so štyrmi rozmermi.
Určite je veľmi náročné byť potichu.
Trefa. To je.
Veľa rozprávam, keď som nadšený, keď som šťastný, smutný.
Vlastne stále. Nestíchnem.
Ústa sa mi nezastavia.
Dúfam, že to nikoho neotravuje.
Otravuje to niekoho? Alto?
- Občas. - Dobre. Judy?
- Nie. - Dobre. Bittelig?
Trochu.
Trochu, dobre. Widgit?
- Stopercentne. - Stopercentne?
- Penelope? - Áno.
Nuž, asi je načase, aby starý Kevster zavrel zobák
a nechal hovoriť dospelých.
Ale ak chceš byť užitočný, skús zistiť, kde sme.
Ak to bude užitočné.
Nuž, bolo by.
Dobre.
Penelope, práve si poslala malého Cabina do lesa.
Áno, áno.
Správa sa, akoby všetko vedel, ale nevie.
Je ako malé decko.
- Áno. - On je malé decko.
Dobre… Ale vytratí sa to.
Však?
Ešte som nevidel nič také ako jeho izba.
Kvôli tapetám?
Nie, kvôli sile.
V istom bode mapa pulzovala, akoby tam bola skutočná múdrosť.
Dobre, ale nie kvôli nemu. On nič nevie.
Ľudia, viem, kde sme.
Poďte, poďte!
Dobre.
- Nuž, poďme. - Ja…
Pozrite na toto.
Zjavne sme na území budúceho Mexika v klasickej ére mayskej civilizácie.
Uhm, a čo tu môžeme ukradnúť?
Stále musíte kradnúť?
Nestačí vám, že zažijete tieto úžasné civilizácie?
Krádeže sú naše poslanie. Kradnúť naprieč dejinami.
Aby sme sa ukázali pred tými, čo o nás pochybujú, alebo nás podceňujú.
Pred rodičmi?
Alebo Najvyššou bytosťou.
Alebo Nekonečnou dobrotou, ako sa nazýva.
Vytvoril nás a všetko ostatné.
Ak je nekonečne dobrý a vy ho okrádate,
a ste pred ním na úteku,
neznamená to, že vy ste tí zloduchovia?
Áno, tak si radšej dávaj bacha. Dobre, ľudia.
Musíme kradnúť potichu, ale rýchlo, takže choďte na to švihom.
- Áno. - A švihom.
Švihom.
- Počkať. - Počkať.
- Stojte a hlavy dokopy. - Počkať. Dokopy.
Ide o toto:
čítal som, že Mayovia si vyberú istých ľudí
a rozmaznávajú ich.
- Áno! To znie dobre. - Dobre.
Nie, o to nejde.
Upália ich, zoderú ich z kože a potom im odseknú hlavu.
Rozrežú im črevá
a namiesto nich dajú hlavu.
Vezmú črevá, hodia ich na strom,
odtrhnú im prsty a dajú im ich do úst.
Potom im odrežú uši a obetujú ich bohom.
- Nie. Je to pravda? - Nie.
Chceš nám o nich povedať ešte niečo, pán Depkár?
Majú radi kakao.
Kakao mám rád.
Dostaneme kakao aj iné veci.
- Áno. - Buďte v strehu.
Nedáme sa chytiť strážami.
- A švihom. - Švihom.
Chytení.
- Útek? - Kto, my?
Myslela som nás, ale môžete aj vy.
- Všetci môžeme. Všetci. - Kto ste?
- Teda… - Ste zo susedného mesta?
- Áno. - Nie.
Nie.
Tak ste potom cudzinci?
Myslíte cudzí ľudia, ktorých nepoznáte?
Isteže.
Nuž, ja vravievam:
„Cudzinec je len priateľ, ktorého si ešte nestretol.“
To hovorievam aj ja.
- Naozaj to vravievate? - Vravievam. Áno, vravievam.
Som veľmi rád, že ste cudzinci,
lebo my Mayovia sme k cudzincom veľmi pohostinní.
- Naozaj? - Och, áno. To si píšte.
Moji budúci priatelia, musíte sa zoznámiť s kráľovnou.
Áno. Cudzincov zbožňuje.
Ako obete.
Čože?
Nepočúvajte ho. Je to hlupák.
- Prepáčte. - Deti.
Za mnou.
Nabok.
Všetci nechajte všetko tak. V lese som našiel cudzincov.
Pozrite, veľký a malý.
Ďakujem.
Vitajte, cudzinci. Veľmi ma teší.
Ďakujem.
- Áno. Dobrý. - Poďte, prosím. Dajte si avokádo.
- Ďakujem. - Ďakujem.
- Zdravím, Judy.
Milé od vás.
Máme tu paradajky.
- Vďaka. - Hej, Widgit? Hej.
Vidíš? Veľmi pohostinní. Áno.
Konečne sa ku mne… k nám správajú, ako si zaslúžim… zaslúžime.
- Áno. - Áno?
Dobre. Je načase, aby ste sa zoznámili s kráľovnou.
- Za mnou. - Dobre.
Poďte do paláca.
Pozrite, aký je úžasný a veľký.
Vitajte, cudzinci moji.
Prosím, ukloňte sa našej kráľovnej Sak K'uk'.
Dobrý.
Vitajte, vitajte, cudzinci. Rada vás spoznávam.
- Dobrý, vaša výsosť. - Zdravím.
- Ako sa máte? - Výborne.
Hladný, veľký muž?
Och, áno, vždy som hladný.
Tak sa najedzme.
Nie. Tlieskam ja. Ale hodujme.
Hlavy dokopy. Dobre, takýto je plán:
Počas večere sa rozdelíme a zistíme, čo sa dá ukradnúť.
A nájdeme slabé stránky stáží.
- Dobre. - Áno.
- Kevin, len nám to nepokaz. - Akoby som mohol?
Zdá sa, že to je tvoja parketa.
Áno.
- Tvoja parketa. - Tak to nerob. Jasné? Poďme.
Neviem, čo je táto delikatesa, ale je absolútne úžasná.
- Tu ste. - Bavíte sa?
- Veľmi? - Áno.
- Áno, úžasne. - Dajte si ešte.
- Ešte? Moje obľúbené. - Žrádlo.
Chcem byť asertívnejšia
a rada by som vedela, ako riadite toto mesto.
Je to vlastne jednoduché. Veľmi nudné.
Nemyslím, že nudné.
A sebecky, možno sa mi
v práci naskytne možnosť vodcovskej pozície,
a vy ste úspešná vodkyňa.
Rada by som si vypočula tipy, ako sa dostať cez sklenený strop.
Aký strop?
Sklenený. Ako z priehľadného piesku.
Viete, ako…
Rada ťa naučím všetko, čo viem.
Ale dnes hodujeme.
Povedal by si mi,
aké to je patriť k najvyspelejším civilizáciám v oblasti komunikácie?
Neviem.
Ďalšia otázka:
Sedíme pri samostatnom menšom stole z nejakého obradného dôvodu?
Je to detský stôl. Sme deti.
Ale dám ti jednu radu:
Stále sa rozhoduj.
Čakať, kým sa niečo stane, je smrťou vodcovstva.
Nájdi svoj cieľ.
Skoč po príležitosti.
„Skoč po príležitosti.“
Otázočka: Čo je podľa vás najhodnotnejšia vec v meste?
Zmysel ľudí pre spolupatričnosť,
A nejaký predmet?
Veľkolepá pyramída.
- Uhm, áno. - Áno.
A možno niečo menšie? Čo sa zmestí do tašky či…
No teda.
Nuž, v mestskej pokladnici je veľa cenných vecí.
Chceli by ste ju vidieť?
Bingo.
Keď dovŕšim 12 rokov, stanem sa pravým kráľom.
Čoskoro budem sedieť tam, kam patrím.
Za vrchom stola.
Celkom fajn.
Stále vládne moja mama.
Tamtá… Tá v červenom je tvoja mama?
Nie, je zlod…
Nie, moja mama nie je vôbec suprová.
Ale musíš ju rešpektovať.
Moja mama pre mňa obetovala veľmi veľa.
Chápem.
- Ó, áno. Veľmi veľa. - Prepáč.
Zistil som slabosť stráží. Sú príliš milí.
Čo to znamená?
Že stráže sú príliš milé.
To som povedal.
Ľudia, ľudia, musíme odísť.
Kevin, toto je stôl dospelákov. Vráť sa k detskému stolu.
Pripravujú nás na obetný rituál.
Čože? Prečo?
Mýliš sa, Curly. Hostia nás najlepšie v živote,
ako si vravel, že robia, než nás obetujú.
Och, nie. Prestaňte jesť.
Prečo stále ješ?
Neviem prestať. Viem, ale nemôžem.
Dobre. Mám info.
Podľa Kevina nás pripravujú na obetu.
Vraj nás potom zderú z kože…
Prestaň.
- Vykŕmia nás… - Nie.
…a potom nás obetujú.
Nie, vezmú nás k svojim pokladom.
- Nie. - Prestaň jesť.
Až tomu nemôžem uveriť.
Lebo tomu možno nemožno veriť.
To som… Práve som povedala, že tomu nemôžem uveriť.
Áno, nemožno tomu uveriť.
Áno, to hovorím aj ja.
Ale ja to myslím v zlom.
Dobre. Všetci sa upokojte.
Kevin, môžeš na slovíčko, prosím?
- Musíme ujsť. - Áno, na sekundu.
Čo robíš?
Chcem vás varovať.
Nie, podkopávaš moju autoritu.
Pozri na nich. Sú vydesení.
Dám si trochu, kým sa rozprávajú.
Chcem vám pomôcť, inak nás obetujú.
Ty rob, čo vieš najlepšie, a ja budem robiť, čo viem ja.
A to je čo?
Byť… Nie viesť, ale byť zodpovednou osobou.
Ale čo robím najlepšie ja?
Nuž, neviem. Určite si v niečom dobrý.
Mama s ockom vravia, že vždy robím nesprávnu vec.
Možno v tom som najlepší.
To ti hovoria? Takto na rovinu?
Nuž, nemáš pravdu, že nás Mayovia pripravujú…
Mayovia pripravujú na obetu.
Ale určite sa nemýliš vo všetkom.
Občas mám taký pocit.
Keď ťa vezmeme domov, pohovor si s rodičmi.
Naozaj? Aj s tebou?
So… Nie so mnou, nie.
Nepoznám ich, takže si s nimi pohovor ty sám.
Dobre.
Ďakujem.
Vitajte. Poďte ďalej. Nehanbite sa.
Tu máme tie najcennejšie predmety,
ktoré sa predávajú z jednej generácie na druhú ako táto ozdoba hlavy.
Tadá.
Akú má cenu?
Cenu? Je neoceniteľná.
Zapíš si to.
Cena: neoceniteľné.
No poďte za mnou.
Pozrite sa na tieto krásne veci.
Všetky sú vyrobené ručne.
- Zapíš to. - Áno, áno.
Toto je môj obľúbený predmet. Vyrezávaná nefritová žaba.
Penelope, na slovíčko.
Áno?
Nie.
Vysvetli toto.
Neokrádaj ma.
Neokrádaj ich.
Neodídem odtiaľto bez úlovku v taške.
Vráť to späť, mladý muž.
Mrzí ma to. Ak chcete… Len žartujem.
Počúvaj ma!
Ty ma počúvaj!
Čítal som, že pred obetovaním
Mayovia ľudí pohostia, správajú sa k nim ako v bavlnke,
potom ich oblečú do pekných šiat, vezmú ich na vrchol chrámu
a rituálne ich zabijú.
Ty ma zabíjaš nudou.
Nič z toho neurobili, okrem prvých dvoch vecí.
- Priatelia. - Áno.
Ďalej sme mysleli, že vás odejeme do najlepších šiat.
Potom vás vezmeme na vrchol chrámu na rituál.
- Máš pravdu. - Uhm?
Ďakujem. Nie.
- Ty? - Nie, netreba.
Chlapec má pravdu.
Pripravujú nás na obetu.
- Pokoj. Pokoj. - Čo urobíme?
Nejako ujdeme. Idem po Judy.
- Ako dlho sa poznáte? - To je môj syn.
Áno, tak sa zjavne poznáte.
- Áno. - Áno.
Bolo to úžasné, ale musíme ísť.
- Poď. - Počkať, čo?
Chcem vidieť ďalšie poklady. Žmurk.
Nie… Nehovor to nahlas. Si obeť.
Všetko v poriadku?
Skvele sme sa bavili.
Výborne. Vezmeme vás na vrchol pyramídy.
Máme krásny rituál, ktorého by ste sa zúčastnili.
Zúčastnili ako ľudská obeť.
Už chápeš?
Dobre. Švihom.
- Švihom. - Švihom.
Bežte o život!
Pomalšie? Bude nás pichať v boku.
Och, áno. Bežme o život pomaly. Dobrý nápad.
- Neďaleko je portál. - Ako ďaleko?
- Neviem. - Och, bože!
Widgit, doháňajú nás.
- Nemôžem zastať! Ne… - Útes.
- Bojím sa.
Dobre, musíme preskočiť na viniči.
Judy, pôjdem prvý. Môže to byť nebezpečné.
- Bittelig, to je had! - Čože? Nie!
- Prepáč. Moja chyba. Vinič. - Bože.
- Už si videl hada? - Pripúšťam, nevidel.
Dobre. No, Bittelig.
Och, nepôjde to.
Hlavy dokopy.
Teraz čo?
Susan by skočila z útesu.
- Áno. Preto je mŕtva. - Dobre.
Myslime na Susan.
Chýba mi Susan.
Sú za nami, však?
Áno. To sú oni, áno.
- Otočíme sa? - Zdravím.
- Zdravím, cudzinci. - Dobrý.
Dobrý.
- Tak tu ste. - Dobrý.
Išli ste zlou cestou k chrámu.
Vitajte.
Takmer ste ušli pred rituálom.
Veľmi neslušné.
Bez vás to neprebehne.
Potrebujeme vás tu.
O-ou.
Nie, nie, nie.
Tadiaľto. Tadiaľto.
Pohyb, pohyb, pohyb.
Och, bože. Dobre. Nuž…
Ušetrite mojich priateľov!
Vezmite si mňa! Svoj život som si prežil! Oni sú nevinní!
Vezmite nôž, bodnite ma do čriev,
stiahnite moju dokonale hydratovanú pokožku a nezameniteľnú tvár.
Nastoknite ju na kôl.
Zabite ma. Stiahnite ma.
Ponúkam sa… Nie, nemôžem.
Prepáčte. Nemôžem to urobiť. Je to príliš.
Panikárim.
- Nemôžem. - Je v poriadku?
Ponúkal som sa na rituál, ale rozmyslel som si to.
Veľmi ma to mrzí.
Na rituál jedenia ovocia pri západe slnka?
- Jedenie? - Ovocia?
Áno. Chodíme sem, sledujeme západ slnka,
jeme ovocie a rozprávame sa.
To neznie zle.
Nuž, to je niečo iné.
Vaša výsosť, tomuto neuveríte,
ale mysleli sme, že Mayovia obetúvajú ľudí.
Obetúvajú?
Asi myslí, keď nechávame bohom kukuricu.
Áno. To som myslela, až na to, že namiesto kukurice myslím ľudí.
A namiesto nechať
myslím rituálne stiahnuť z kože a nosiť ju naruby.
Prečo by to chceli bohovia, čo nás ochraňujú?
Áno. „Ďakujeme, bohovia.
Dáme si pre vás šaty z ľudskej kože“?
To nedáva zmysel.
Kde ste to počuli?
Kevin.
Curly.
Na Wikipedii.
Tento Wikipedium je známy historik?
Odkiaľ má ten Wiki Pidi tieto informácie?
Vlastne zo záznamov dobyvateľov.
Nepočúvajte, čo hovoria dobyvatelia. Môžu si vymyslieť hocičo.
Keď niekam vpadnem ja,
chcem, aby vyzerali horšie, ako sú.
Vravím: „Hej, namiesto nôh majú hadov a jedia mačiatka.“
A potom vravia: „Áno. Chápem, prečo ste ich napadli.“
Takže v druhej dedine v skutočnosti nejedli mačiatka?
Ale napadli sme ich.
Mal som vedieť, že nemám veriť druhotnému zdroju.
Musím povedať, že je pre nás nezvyčajné natrafiť na ľudí,
ktorí sú mierumilovní a láskaví a celý čas nezabíjajú druhých.
- Občas ľudí zabíjame. - Áno, poklad.
Ale to sú vrahovia, votrelci, hadonožci a lupiči.
Zabíjate lupičov?
Ó, áno. To si píšte. Lupičov nenávidíme.
Nenávidíte zlodejov?
Áno, zlodejom stíname hlavy.
Ale vy nie ste zlodeji, že?
Nie.
Nič ste neukradli, však?
- Nie. - Nie?
Nie.
Takže, kto naozaj ste?
Sme… Sme cudzinci.
Cudzinci.
Chceme vám poďakovať za pohostinnosť, ale už musíme ísť.
Stojte.
Skontrolujte im tašky a vrecká.
Skontroluj ich.
- Stráže. - Nič nemám.
Len váza.
Vrecká.
- Len váza. Pozrite. Áno, áno. - Nič.
Len vázy.
Videl som ju dávať si niečo do tašky.
- Avokádo. - Len avokádo.
Vlastne… Fúha, naozaj musíme… Musíme ísť.
Ešte raz ďakujeme.
- Ďakujeme. - Poďme… Poďme, tím.
- Ďakujeme. - Áno.
- Ďakujeme pekne. - My že je to all-inclusive.
- Boli milí. - Veľmi priateľskí.
Druhotný zdroj.
Čo si o mne asi myslia?
Nehodím sa na zlodeja cestujúceho v čase.
- Nuž, nie je to pre každého. - Nie je to len tvoja vina.
Widgit a Penelope tiež urobili typické chyby.
Ďakujeme, Judy, za typickú podporu.
Dobre, Widgit. Musíme ho dostať domov.
Tak čo tu robíme?
Nuž, podľa mapy je portál niekde tu,
ale nie je, však?
- Tam. - Kde?
Ďaleko.
- Je to hlboko. - Pánečku.
V Tróji Kassandra povedala, že s vami skočím z útesu.
Áno, nuž, nedá sa jej veriť, všakže?
- Nuž, ja neskočím. - Neskočím.
Budem počúvať kráľovnú Sak K'uk'.
Skočím po príležitosti.
- Kevin? - Ja tiež.
Widgit.
- Dobre. - Som trochu nervózny.
Viem, že o Mayoch som sa mýlil, ale myslím, že teraz mám pravdu.
Fajn.
BINGLEY, ANGLICKO 2024
Tu píšu, že tento seriál je veľmi dobrý.
Vraj z neho nespustíme oči.
Áno? Tu píšu, že druhá časť je trochu slabšia.
V tretej epizóde vraj niekoho zabijú.
Dúfam, že tú príšernú ženskú. Kde hrala?
Nájdem to.
Nie. Nehľadaj to.
- Prečo? - Urobíme kvíz.
Fianna… nastal tvoj čas.
Prestaňte sa smiať. Nesmejte sa.
Je to zlo, takže je to vážne.
Prepáčte, pane.
Kevin, hráš videohry?
Dobre, Kevin. Veľmi moderné.
Dobre.
Nuž, a sme tu, tvoja izba.
Sme tu tesne po tom, ako sme odišli,
čo je zvláštne, lebo som si myslel, že sa to stane.
Buďte ticho.
To bolo tesné.
Dobre. Nuž, mladík, Cas…
- Kevin. - Áno, presne.
Tu sa rozlúčime.
Môžem niečo povedať?
- Áno. - Do toho.
Rýchlo.
Rád by som využil túto príležitosť
a všetkým sa poďakoval za toto úžasné a neopakovateľné dobrodružstvo.
Na krátky okamih v živote som sa cítil ako súčasť tímu.
Ale toto je tím zlodejov a zlodejov veľmi odsudzuješ.
Pravda.
Ale ste zlodeji? Veľa ste toho neukradli.
To mi pripomína.
- Toto patrí tebe a toto. - Čože? To je moje.
- Och, áno. Toto. - Ako?
Toto.
Bolo to zlomené, keď som to našiel.
Ja som vzal toto. Je to trochu špinavé. Prepáč.
- Neviem, čo to je. - Plast.
Ešte som ťa nepoznal. Prepáč.
S kým sa rozprávaš, Kevin? Máš tam návštevu?
- S nikým? - Jasné, že nie. Žartoval som.
- Isteže nie. - Nerozprávaj sa sám so sebou a choď spať.
Choď do postele, zlatko.
Kde ešte hrala?
- Vieš… - Och, áno.
Áno. Bože, čo to bolo?
- Ten film. - Vyhľadám to, vyhľadám.
Adieu, mon frère.
- Budeš mi chýbať. - Ďakujeme za múdrosti.
Áno, tých zopár informácií, čo si nám dal, boli občas užitočné.
Áno, o koni.
Áno, dobre.
Výborne.
Napíšem recenziu.
Áno, mal by si.
Dopekla, kto ste?
Čo to bolo?
- Mami! Oci! - Kevin!
Nie. Stoj.
Kevin.
Kevin, nepozeraj sa.
Pozrel si sa.
Och, Kevin.
Je z nich uhlie.
Premenení na uhlie. Mrzí ma to, Kevin.
Toto je mama a otec?
Stáva sa to. Parketa démonov.
Áno, ja nechcem byť uhlie. Ani náhodou.
- Rýchlo, Kevin! Rýchlo! - Widgit, portál!
Áno. Tu je.
- Portál sa neotvára. - Požiadaj ho.
Môžeš sa otvoriť na našu žiadosť, prosím?
Nie.
- Rodičia sú mŕtvi? - Nie.
Nuž, povedzme, že nie sú na tom dobre.
Dýchaj, človeče!
Vyprázdni si hlavu. Na nič nemysli.
Mysli na niečo pekné a skús to znovu.
A otvor dvere.
Dokázal som to!
- Poďme. - Áno.
- Poďme. - Ahoj, Kevin.
- Počkať… - Choďte.
Ohnivá smršť, prosím.
Môžem zachrániť rodičov? Ak sa vrátim v čase, zachránim ich?
Och, prepána. Ideš s nami.
HISTORICKÉ OSOBNOSTI
Poďme.
- Jasperovia. - Áno, pane.
- Áno, Najvyšší? - Musím sa tohto zbaviť.
Je tu príliš teplo. Pomôžte mi s tým.
Dobre, raz, dva, tri.
Ďakujem. Mal som ťažký deň.
Zlodeji znovu ušli.
- Čo? - Zas?
- Vtákopysk? - Áno, nechaj ho.
Páči sa mi.
Potrebujem mapu späť.
Tí zlodeji cestujú v čase a neuzamykajú portály.
Cviklobanány?
Cvikloban… Cvi… Čo sú cviklobanány? Nie.
- Čo znamená? - Že tie dvere
sa mirnix-dirnix a nekontrolovateľne otvárajú.
- Dnešné modlitby, pane? - Nie, prepáč.
Teraz nie, Helen!
Otvorený portál môže viesť k všemožným katastrofám
ako anachronizmus a paradoxy a anomálie.
To znie zle. Čo tak cherubíno?
Dám si cherubíno.
Nech sa páči. Toto vás upokojí.
Ďakujem.
- Čo… Kto si ty? - Cherubín.
Cherubín, toto je tvoja káva?
Samozrejme. Chcete trochu dochutiť?
Netreba. Ale ďakujem.
Ďakujem, ďakujem za toto chutné…
Zbavte sa ho. Dobre. Poďme. Poďte sem.
Toto je super tajné… Von, von, von! Vypadnite!
Dobre, toto som vám chcel ukázať.
Je to môj super, super, supersky suprový nový projekt.
Všetkým to poviem.
Uhm. Čo ma vedie k tomu…
že je to aj super, super, super…
a nemôžem to zdôrazniť dostatočne, vy… supersky prísne tajný.
Nikto o tom nemôže vedieť. Rozumiete?
- Povedzte to. - Nikto o tom nemôže vedieť.
Jednotne.
Nikto o tom nemôže vedieť.
- Rozumiete? - Popracujeme na tom. Dobre, tu je to.
Neverím.
To… Toto je určite moč.
A pamätajte, nikomu ani slovo.
ČIASTOČNE INŠPIROVANÉ POSTAVAMI, KTORÉ VYTVORILI
PODĽA FILMU TIME BANDITS
Preklad titulkov: Monika Sitarčíková