Tako, Calvin. Doma si. Adijo.
Ne odhajate. Ne zapuščajte me.
Vem, želiš slišati, kako bomo vedno potovali s teboj.
S tem mislim, da boš vedno v naših mislih. Alto.
Nikoli te ne bomo pozabili, Carmen. Vedno bomo potovali s teboj.
S tem mislim, da boš vedno v naših mislih.
Nočem, da greste, ker to ni moja hiša.
Widgit.
- Je. - Ni.
- Widgit. - Je.
- Ni.
Je. Poglej, tam je tvoja družina.
- To ni moja družina. - Čisto so ti podobni.
Neandertalci so.
- Nesramen si do mame. - Ni moja mama.
Prazgodovinska neandertalka je.
Jaz sem Homo sapiens.
Smo kakih 50 000 let prezgodaj.
Mama te kliče.
Ni moja mama.
Pojdi. Vrni se k svojemu krdelu.
Ni moja mama, to ni moja hiša. V ledeni dobi smo.
Če ni tvoja mama, zakaj je s tvojim atom?
Tisto ni moj ata.
To zveni kot družinska zadeva. Dajmo jim prostor.
Povratek domov ni vedno lahek.
Ne, prosim.
Ni jim všeč, da je bil s tujci.
Bojijo se, da se je spremenil.
Prosim!
Ne glejte ga. Adieu, pustolovec.
- Zbogom. - Se vidimo, Kirk.
Imam samo pižamo, brisačo in čepico.
Saj res, pozabil sem.
- Hvala. - Nimam jih veliko.
- Skoraj bi pozabil prevajalsko čepico. - Mrzlo je.
Ni naša skrb. Ni mi mar za njegove starše.
Ne razumem.
Ja. Tudi jaz se tako počutim.
- Poglej ga. - Za božjo voljo.
Prav. Pridi.
To bomo obžalovali.
Hvala vam.
Naj povem, da smo na pravem kraju. Tu bo sčasoma Kevinova hiša.
Časovno sem se malček zmotil. Oba s Kevinom sva imela prav.
Spravimo ga domov, Widgit. Naslednja postaja: isti kraj, drugi čas.
- Velja. - Bi rada vodila, Judy?
Nismo enakopravni vodje?
- Ja. Smo. - Fino.
Jaz da bi bila vodja.
Ko se ga rešimo, gremo krast dragulje.
Pa ne katerih koli, temveč kronske.
- Kaj je to? - Ne vem. Nekje sem slišala.
Kronski dragulji so dragulji.
- V redu, Carlton. - Dovolj, Calvin.
BINGLEY, ANGLIJA 50 000 PRED NAŠIM ŠTETJEM
(BODOČA LOKACIJA KEVINOVE HIŠE)
Luba gela.
Tu torej živiš?
Ne, mi je pa všeč.
Že vidim, kje smo.
- Kje? - Ne vem, a vidim.
Najbrž je težko rokovati z zemljevidom štirih dimenzij.
- Najbrž je težko molčati. - Prav imaš. Res je.
Veliko govorim, ko sem vznemirjen, srečen, žalosten.
V bistvu ves čas. Brez prestanka. Kar naprej meljem.
- A tako. - Upam, da ne motim.
Motim koga? Alto?
- Včasih. - V redu. Judy?
- Ne. - To je dobro. Bittelig?
Malček.
Malček. Prav. Widgit?
- Zelo. - Zelo?
- Penelope? - Ja.
Čas je, da se ugriznem v jezik in pustim odrasle do besede.
Če bi rad bil koristen, skušaj dognati, kje smo.
- Če bo koristno. - Bilo bi.
V redu.
Penelope, malega Cabina si poslala v gozd.
Ja.
Dela se, kot da ve vse, a ne ve. V resnici je kot otrok.
Saj tudi je otrok.
Že, a vseeno je tečno.
Ne?
Njegova soba je edinstvena.
Zaradi tapet?
Ne, zaradi moči.
Zemljevid je utripal kot v prisotnosti pravega znanja.
Pa ne zaradi njega. On ničesar ne ve.
Družba, vem, kje smo.
Pridite!
- V redu. - Pojdimo.
Poglejte.
Zdi se, da smo v bodoči Mehiki v klasičnem majevskem obdobju.
Kaj lahko tu ukrademo?
Morate vedno krasti? Ni dovolj, da doživite te izjemne civilizacije?
Kradljivci smo. Krademo skozi zgodovino.
S tem se dokažemo tistim, ki dvomijo o nas in nas ne cenijo.
Svojim staršem?
- Ali Najvišjemu. - Ali Neskončni dobroti, kot si pravi.
Ustvaril je nas in vse drugo.
Če ga je sama dobrota, vi pa ste ga okradli
in bežite pred njim, niste potem zlikovci?
Smo, zato se raje pazi.
Biti moramo neopazni, a hitri, zato drobencljajte.
- Drobencljajte. - Drobencljajmo.
Čakajte.
- Ustavite se. Posvet. - Posvet.
Takole je.
Prebral sem, da so Maji izbrali nekaj ljudi
in poskrbeli, da so neizmerno uživali.
- Ja! To je dobro. - Superca.
Ne gre za to.
Zažgali so jih, jim olupili kožo, nato pa odsekali glavo.
Razparali so jim trebuh in glavo dali namesto črevesja.
Črevesje so obesili na drevo.
Odrezali so jim prste in jim jih vtaknili v usta.
Nato so jim odrezali ušesa in jih žrtvovali bogovom.
- Kaj? Res? - O ne.
Bi nam rad še kaj povedal o njih, g. Slabovoljnež?
Radi so imeli kakav.
Jaz imam rad kakav.
Dobili bomo kakav. In še marsikaj.
Bodite na preži. Nočemo, da nas dobi straža.
- Drobencljajte. - Drobencljajmo.
In že so nas dobili.
- V tek. - Mi?
V bistvu mi, a tudi vi lahko.
- Mi vsi. - Kdo ste?
- No… - Ste iz sosednjega mesta?
- Ja. - Ne.
Ne. Ne.
Torej ste tujci?
Misliš s tem nekoga, ki ga ne poznaš?
Kaj pa drugega?
Vedno pravim,
da je tujec le prijatelj, ki ga še nisi spoznal.
Tudi jaz to vedno pravim.
- Res vedno praviš to? - Ja.
Vzhičen sem, da ste tujci, saj smo Maji zelo gostoljubni do tujcev.
- Res? - Ja. Zelo.
Bodoči prijatelji, pridite spoznat kraljico.
Ja. Rada ima tujce.
Rada jih žrtvuje.
Kaj?
Ne poslušaj ga. Idiot je.
- Se opravičujem. - Otroci.
Pridite. Stran.
Odložite delo. V gozdu sem našel tujce.
Eden je velik, drugi majhen.
Hvala.
Dobrodošli, tujci. Lepo vas je videti.
Hvala.
- Ja. Dober dan. - Vzemite avokado.
- Hvala. - Hvala. Hvala.
- Hvala. - Judy sem.
Zelo prijazno.
Paradižnik delijo.
- Hvala. - Hej, Widgit.
Vidiš? Zelo so gostoljubni.
Z menoj… nami končno ravnajo, kot je prav.
- Ja. - Kajne?
Čas je, da spoznate kraljico.
- Za menoj. - V redu.
V palačo.
Tako veličastna in velika je.
Dobrodošli, tujci.
Prosim, pokleknite pred našo kraljico Sak Kuk.
Pozdrav.
Dobrodošli, tujci. Veseli me, da sem vas spoznala.
- Vaše veličanstvo. - Oj.
- Kako ste? - Krasno.
- Si lačen, velikan? - Ja. Vedno.
Torej prinesite hrano.
Ne, ne. Jaz ploskam. A gremo jest.
Posvet. Takole bomo.
Med večerjo se razkropite in poizvedite, kaj bi ukradli.
- Poiščite šibke točke stražarjev. - Šibke točke.
- Kevin, ne zafrkni nam tega. - Kako bi zafrknil?
- Čutim, da večkrat zafrkneš. - Ja. Ja.
- Bo kar držalo. - Zato ne zafrkni. Gremo.
Ne poznam te delikatese, a je prav božanska.
- Uživata? Zelo, ne? - Ja.
- Krasno je. - Še vzemita.
Hrane se nikoli ne branim.
Trudim se biti odločnejša. Rada bi vedela, kako vodite mesto.
V bistvu je čisto preprosto. In zelo dolgočasno.
Meni se ne zdi dolgočasno.
V moji službi bodo morda iskali vodjo.
Vi ste uspešna voditeljica.
Kako ste se vi spopadli s predsodki glede napredovanja žensk?
Predsodki?
Družbenimi. So kot nevidna stena. Saj veste.
Z veseljem te naučim vsega, kar vem, toda nocoj imamo pojedino.
Kako je biti
ena najnaprednejših civilizacij, kar zadeva komunikacijo?
- Ne vem. - Še eno vprašanje.
Obstaja obredni razlog za to, da sediva za ločeno, manjšo mizo?
Otroška miza je. Midva sva otroka.
En nasvet ti bom vseeno dala.
Kar naprej sprejemaj odločitve.
Ne čakaj, da se kaj zgodi. Za vodjo je to pogubno.
Poišči svoj namen.
Izkoristi priložnost.
Vprašanje. Kaj je najbolj dragocena stvar v tem mestu?
Občutek pripadnosti.
Za predmet sprašujem.
Veličastna piramida.
Ja.
Kaj pa kaj manjšega? Kar lahko daš v torbo.
Šment.
V mestni zakladnici je veliko dragocenosti. Bi jo rada videla?
Jasno.
Ko dopolnim 12 let, bom postal kralj.
Kmalu bom sedel na mestu, kamor sodim. Na čelu mize.
Ni slabo.
Zaenkrat je mama glavna.
Je tista v rdečem tvoja mama?
Ne, razbojni…
Ne. Moja mama ni carica.
Jih pa moraš spoštovati.
Moja mama je zame žrtvovala marsikaj.
A tako.
- O ja. Veliko tega. - Trenutek.
Odkril sem šibkost čuvajev. Preveč so prijazni.
- Kaj to pomeni? - Da so stražarji preveč prijazni.
To sem rekel.
Družba, stran moramo.
To je miza za odrasle. Pojdi za otroško mizo.
Za žrtvovanje nas pripravljajo.
Kaj? Zakaj?
Motiš se. Skrbijo, da uživamo, kot še nikoli.
Rekel si, da bodo to naredili, preden nas žrtvujejo.
O ne. Nehajta jesti.
- Zakaj ti še ješ? - Ne morem nehati.
Dobro. Imam informacije.
Kevin pravi, da nas pripravljajo za žrtvovanje.
Rekel je tudi, da nam bodo olupili kožo… Nehaj.
- Poredili nas bodo in žrtvovali. - Ne.
Odpeljali nas bodo do svojega zaklada.
- Nehaj jesti. - Ne.
- Skoraj predobro, da bi bilo res. - Ker je predobro, da bi bilo res.
To sem rekla. Predobro je, da bi bilo res.
Res je predobro, da bi bilo res.
- Tudi jaz sem to rekla. - Pa ne v dobrem smislu.
Pomirite se.
Kevin, se lahko pogovoriva?
- Zbežati moramo. - Stopi z mano.
- Kaj delaš? - Posvariti te skušam.
Avtoriteto mi spodkopavaš. Poglej jih. Na smrt jih je strah.
Še malo bom, dokler se pogovarjata.
Pomagati ti hočem. Vse nas bodo žrtvovali.
Ti se drži tistega, kar ti najbolj leži,
- jaz pa se bom tistega, kar meni. - Kaj je to?
- Da nisem vodja, ampak glavna. - Sprašujem, kaj meni najbolj leži.
Ne vem. Nekaj že.
Starši pravijo, da vse narobe naredim.
Mogoče mi to najbolj leži.
To ti povedo? Na glas?
Motiš se. Maji nas ne pripravljajo za žrtvovanje.
- Najbrž se pa ne motiš o vsem. - Včasih se tako zdi.
Ko te bomo odpeljali domov, se pogovori s starši.
Res? In s teboj?
Ne z menoj.
Ne poznam jih. Sam se pogovori z njimi.
Dobro.
Hvala.
Dobrodošli. Vstopite. Naj vam ne bo nerodno.
Tu hranimo naše najdragocenejše imetje,
ki se prenaša iz roda v rod. Na primer to naglavno okrasje.
Evo ga.
Kakšna je vrednost tega?
Neprecenljivo je.
Zapiši.
Cena: neprecenljivo.
Kar za menoj.
Poglejte vse te krasne kose.
Vsi so ročno izdelani.
- Zapiši. - Ja, ja.
To je moj najljubši kos. Izrezljana krastača iz žada.
Penelope, pridi sem.
Ja?
Ne.
To pojasni.
Ne kradi mi.
Ti ne kradi njim.
Ne grem, dokler nečesa ne ukradem.
Daj nazaj, mladenič.
Se opravičujem. Bi radi… Šala.
Poslušaj me!
Ti poslušaj mene!
Prebral sem, da Maji pred žrtvovanjem
pogostijo ljudi, z njimi ravnajo kot s kralji,
jih oblečejo v lepa oblačila, nato pa jih odpeljejo na vrh templja,
kjer jih obredno ubijejo.
Ti mene ubijaš z dolgčasom.
Ničesar od tega niso naredili, razen prvih dveh stvari.
Prijatelja.
Zdaj bi vas oblekli v lepa oblačila.
Nato vas bomo odpeljali na obred na vrh templja.
Prav imaš. Hvala. Ne.
- Ti? - Ni treba.
Poba je imel prav.
Žrtvovali nas bodo.
- Mirno. Mirno. - Kaj bomo?
Pobegnili bomo. Po Judy grem.
- Kako dolgo se poznata? - Moj sin je.
Zdi se, kot da se poznata.
- Ja. - Ja.
Bilo je krasno, a moramo iti.
- Pridi, Judy. - Nisem še videla vsega zaklada.
Ne. Ne reci. Žrtvovana boš.
Sta v redu?
Odlično se imava.
Sijajno. Peljemo vas na vrh piramide.
Radi bi, da sodelujete pri našem obredu.
Žrtvovali bi nas.
Zdaj razumeš?
Dobro. Drobencljajte.
- Drobencljam. - Drobencljam.
Tecite!
Lahko počasneje tečemo? Krč nas bo prijel.
S počasnim tekom se bomo rešili. Bravo.
- Nedaleč je portal. - Kako daleč?
- Ne vem. - Ljubi bog!
Za nami so!
- Ne morem se ustaviti! - Pečina!
- Pečina. - Strah me je.
Z ovijalkami se zavihtimo čez.
Jaz grem prvi. Morda ni varno.
- Bittelig, tisto je kača! - Ne!
- Zmotil sem se. Ovijalka je. - Joj.
- Si sploh kdaj videl kačo? - Ne.
Bittelig, pojdi.
Ne bo šlo.
Posvet.
Kaj bomo zdaj?
- Susan bi skočila s pečine. - Saj je. Zato je mrtva.
- Saj res. - Spomnimo se Susan.
Pogrešam jo.
Za nami so, ne?
Ja.
- Se obrnemo? - Živijo.
- Zdravo, tujci. - Pozdrav.
Ojla.
- Tukaj ste. - Oj.
Tempelj je v drugi smeri.
Živijo.
Skoraj ste jo popihali, preden bi izvedli obred.
Poredni ste.
Tega ne moremo narediti brez vas. Tu morate biti.
Ne, ne, ne.
Semkaj. Semkaj.
Hitro, hitro.
Šmentana reč.
Prizanesite mojim prijateljem!
Mene vzemite! Jaz sem se naživel! Oni so nedolžni!
Z nožem me zabodite v črevesje,
odstranite mojo lepo navlaženo kožo in moj zanimiv obraz.
Nataknite ga na kol. Zakoljite me. Pokoljite me.
Ponujam… Ne morem.
Žal mi je, ne morem. Preveč je. Paničarim.
- Ne morem. - Je v redu?
Ponudil sem se za obred, a sem si premislil. Žal mi je.
Obred, med katerim jemo sadje in opazujemo sončni zahod?
- Sadje jemo? - Sadje jemo?
Ja. Pridemo sem, opazujemo sončni zahod,
jemo sadje in se pomenimo.
- Ne zveni hudo. - To je pa druga zgodba.
Vaše veličanstvo, ne boste verjeli.
Mislili smo, da Maji žrtvujete ljudi.
Žrtvujemo?
Najbrž misli to, ko nastavimo koruzo bogovom.
Ja, to mislim, le da namesto koruze mislim ljudi.
In namesto "nastavite" mislim "zakoljete in oblečete njihovo kožo".
Zakaj bi bogovi to hoteli?
Ja. "Hvala, bogovi. Vam v poklon smo se odeli v odrto človeško kožo."
Ni smiselno.
Kje ste to pobrali?
Kevin.
Ja, Curly.
Na Wikipediji.
Je ta Wikipedium znan zgodovinar?
Kje je ta Viktor Pedi dobil te podatke?
V bistvu je povzeto po pričevanjih zavojevalcev.
Ne poslušaj zavojevalcev. Vse si izmislijo.
Ko jaz napadem ljudstvo, hočem, da se zdijo slabši, kot so.
Rečem, da imajo kače namesto nog in da jedo mlade mucke.
Ljudje nato pomislijo: "Zdaj razumem, zakaj ste jih napadli."
Torej v sosednji vasi dejansko niso jedli muck?
Napadli smo jih.
Ne bi smel verjeti viru iz druge roke.
Naj povem, da redko srečaš tako miroljubno ljudstvo,
ki te sprejme z odprtimi rokami in ne pobija ljudi ves čas.
- Pobijamo ljudi. Včasih. - Ja, dragec.
Plenilce, zavojevalce, kačjenožce in tatove.
Tatove pobijate?
O ja. Totalno. Sovražimo tatove.
Razbojnike tudi?
Ja. Razbojnike obglavimo.
Saj niste razbojniki, ali?
Ne.
Saj niste ničesar ukradli, kaj?
- Ne. - Ne?
Ne.
- Kdo ste sploh? - Tujci.
Tujci.
Zahvaljujemo se vam za gostoljubnost, a moramo se odpraviti.
Stojte.
Preverite njihove torbice.
Preveri jih.
- Straža. - Jaz nimam torbice.
Samo vaza je.
Žepi.
- Samo vazo imam. - Prazno.
Samo vaze imajo.
Nekaj je dala v torbico.
- Avokado. - Samo avokado je.
Res se moramo odpraviti.
Še enkrat hvala.
- Hvala. - Gremo, ekipa.
- Hvala. - Ja.
- Najlepša hvala. - Mislili smo, da je all inclusive.
- Prijazni so. - Prisrčni.
Iz druge roke. Le kaj si mislite o meni?
Nisem primeren za razbojnika, ki potuje skozi čas.
- To res ni za vse. - Nisi samo ti kriv.
Tudi Widgit in Penelope sta naredila napako.
Judy, hvala za podporo.
Widgit, domov ga moramo spraviti.
Kaj delamo tu?
Portal bi moral biti nekje tu, a ga ni.
- Tam je. - Kje?
To je zelo daleč.
- Daleč je do dol. - Bog te nima rad.
V Troji je Kasandra rekla, da bomo skočili s pečine.
Njej pa res ni za verjeti.
- Jaz ne bom skočil. - Jaz tudi ne.
Jaz bom upoštevala kraljico Sak Kuk.
Skočila bom.
- Kevin? - Jaz tudi.
Widgit.
- Naj bo. - Naenkrat sem živčen.
Vem, da sem se motil o Majih, mislim pa, da imam tokrat prav.
Naj bo.
BINGLEY, ANGLIJA 2024
Ta serija ima zelo dobro oceno.
Piše, da je ne moreš nehati gledati.
Ja? Tu piše, da je drugi del malo slabši.
V tretjem delu menda nekdo umre.
Upam, da tista obupna ženska. Kje je že igrala?
- Pogledal bom. - Ne. Ugibajva.
Fianna. Čas je.
Nehajte se smejati. Ne smejte se.
Zlo je resno.
Se opravičujemo.
Kevin, igraš videoigre?
Super, Kevin. Zelo novodobno.
Dobro.
Spet si v svoji sobi.
Vrnili smo se trenutek za tem, ko smo odšli.
Čudno. Mislil sem, da bo tako.
Tišina.
Za las je šlo.
V redu. Torej, mladenič. Cas…
- Kevin. - Tako je. Čas je, da se poslovimo.
Lahko nekaj povem?
- Ja. - Pa daj.
Pohiti.
Rad bi se vam zahvalil
za to izjemno in edinstveno pustolovščino.
Za hipec sem se počutil kot del ekipe.
Smo ekipa razbojnikov, ti pa razbojnike obsojaš.
Drži. To je res.
Ste res razbojniki? Niste veliko ukradli.
Saj res.
- To je tvoje. In to. - Moje je?
- Pa še to. - Kako?
In to.
Že je bilo zlomljeno.
Jaz sem vzel to. Umazano je. Se opravičujem.
- Ne vem, kaj je to. - Plastika.
Vzel sem, ko te nisem poznal.
Kevin, s kom se pogovarjaš? Imaš obisk?
- Z nikomer. - Itak, da ne. Šalil sem se.
- Seveda nima. - Nehaj se pogovarjati s seboj. Spat.
Ja, pojdi spat, pikec.
Kje je še igrala?
- Saj veš. - Ja.
Kako je že naslov?
- Tistega filma. - Pogledal bom.
Adieu, mon frère.
- Pogrešal te bom. - Hvala za znanje.
Ja, tisto malo informacij, ki si nam jih dal,
je včasih prišlo prav.
Ja, o konju.
V redu.
Bravo.
- Oceno bom napisal. - Tako je prav.
Kdo si ti, hudiča?
Kaj je bilo to?
- Mami! Ati! - Kevin!
Ne. Stoj.
Kevin.
Kevin, ne glej.
Pogledal si.
O, Kevin.
Zoglenela sta.
Spremenila sta se v oglje. Žal mi je.
Sta to mami in ati?
- Zgodi se. Demoni. - Nočem, da me spremenijo v oglje.
- Pohiti, Kevin! - Widgit, portal!
Ja. Tu je.
- Ne odpre se. - Prosi ga.
Se lahko odpreš, lepo prosim?
Nak.
So moji starši mrtvi?
Reciva le, da niso najbolje.
Globoko vdihni!
O ničemer ne razmišljaj. Zdaj pomisli na nekaj lepega in poskusi.
Odpri vrata.
Uspelo!
- Gremo. - Gremo. Se vidimo, Kevin.
- Čakajte. - Gremo.
Ognjena, prosim.
Lahko rešim starše? Jih lahko rešim, če odpotujem nazaj v čas?
Za božjo voljo. Z nami greš.
Greva.
- Jasperja. - Ja?
- Ja, Najvišji? - Pomagajta.
Prevroče je. Pomagajta mi dvigniti.
Ena, dve, tri.
Hvala. Za menoj je naporen dan. Razbojniki so spet ušli.
- Kaj? - Spet?
- Kljunaš? - Obdrži ga, kljunaši so mi všeč.
Moram dobiti zemljevid.
Razbojniki potujejo skozi čas, a ne zaklepajo portalov.
Pesaste banane?
Pesaste banane. Kaj je to? Ne.
- Kaj to pomeni? - Da se vrata nenadzorovano odpirajo.
- Današnje molitve? - Ne, žal mi je.
Zdaj res nimam časa, Helen!
Odprt portal lahko privede do katastrofalnih stvari,
kot so anahronizmi, paradoksi in anomalije.
Zveni hudo. Bi kerubov napitek?
Z veseljem.
- Izvolite, gospod. Pomiril vas bo. - Hvala, hvala.
- Kaj je… Hej. Kdo si ti? - Kerub.
- Ti si kerub, to pa je tvoj napitek? - Ja. Vam dolijem?
Ni treba, hvala.
Hvala, hvala za ta slasten…
Znebita se ga. Sem pridita. Sem.
To je tajni… Ven! Vsi ven!
To sem vama hotel pokazati.
Moj totalno super kulski novi projekt.
Vsem bom povedal.
Še nekaj je.
Je tudi totalno super, super,
tega ne morem dovolj poudariti, totalno super tajni.
Nihče ne sme vedeti. Slišita?
- Ponovita. - Nihče ne sme vedeti.
- V en glas. - Nihče ne sme vedeti.
Ni bilo ravno najbolje. V redu, pokaži.
Ne me basat.
To je zagotovo urin.
Ne pozabita, nikomur niti besedice.
TEMELJI NA LIKIH T. GILLIAMA IN M. PALINA
PO FILMU
Prevedla Nena Lubej Artnak