אימא, אבא, חזרתי.
הלכתי לבד לבית הספר.
בבקשה.
איפה אתם?
אימא, אבא, אין מה לאכול.
איפה כולם?
זו מתיחה לא מצחיקה?
קווין?
איפה אתה, יצור?
תפסתי אותך, קווין.
אקראי.
מה היה הדבר בבית שלי שהפך את ההורים שלי לפחם?
פיאנה. היא שדה. היא מוכרת בשם ״הציידת״.
איכס, הצטמררתי כשראיתי אותה.
- היא הייתה נוראית. - הסירחון לבדו.
- איכס. - פעם יצאתי איתה.
אבל שיער פנטסטי.
- עיניים מדהימות. עוצמתיות. - היא אחלה, כן. מבט מעולה.
למה לא אמרת לנו שיצאת עם השדה?
התביישתי. ראית אותה. היא עוצמתית.
היא הפכה את ההורים שלי לגושי פחם.
- בדיוק. - היי, חבר׳ה. אספתי כמה עלים.
- אבל... - לא.
כן, אנחנו לא רוצים לאכול עלים, ביטליג.
את חושבת ש״רוע טהור״ שלח אותה?
רוע טהור?
היא חיפשה את המפה.
״רוע טהור״ בטח יודע שהיא אצלנו.
מה? לעזאזל. אוי, לא.
לא, אבל זה בסדר. אני יודעת מה לעשות.
כלומר אין לי מושג מה לעשות. לא, אין לי מושג.
אבל... נמצא פתרון ופשוט תירגעו, אוקיי?
- נתמודד. - מה עם השורשים המוזרים האלה?
לא, תודה.
אז ההורים שלי מתים?
הם לא נראים טוב.
אבל יש לנו תוכנית
כי לנו יש את המפה שמאפשרת לנו לנוע בזמן.
אם נגיע בזמן.
כן, ונוכל לנסות לעצור אותה.
את חושבת שנצליח?
- לא. - הוא חושב שלא.
אם אתה שואל אותי, אולי.
אנחנו לא יודעים אם אנחנו יכולים לשנות את הזמן או להשפיע עליו.
לא, אבל יש לנו את ווידג׳יט, מומחה המפה.
ווידג׳יט, איפה אנחנו?
לפי החישובים שלי, מרכז פריז, 1968.
לא יכול להיות, נכון?
אני עדיין מתרגל.
מצאתי משהו לאכול.
מאובן.
מגניב.
ביצים.
- וואו. מדהים. - וואו.
מה בא לכם? אני יכול להכין ביצי עין.
אני יכול להכין ביצים על צנים.
פריטטה?
- פריטטות. - פריטטה.
מי לדעתכם הטילה אותן? בת יענה מגודלת?
כנראה בת יענה עצומה.
ביטליג, סכנה אפשרית מאחוריך.
ביטליג, אתה יכול בבקשה להניח את הביצים ו...
זה חשוב מאוד... אל תשבור אותן.
זו בת יענה עצומה?
לא נראה לי.
אני חושבת שכדאי שתרוץ.
אני חושב שכדאי לך להישאר במקום.
מה אעשה?
אוי ואבוי.
למה את אומרת ״אאוץ׳״? הוא זה שנפגע.
אני אמפתית. אני מרגישה כאב של אחרים.
אוקיי. אני ארגיש את זה מחר.
- אני בסדר. אני מסתדרת. - אוי, לא. את בסדר? כן?
רוצו! רוצו, רוצו!
ווידג׳יט, איפה השער?
- לא יודע. אני צריך למצוא אותו. - איפה אנחנו?
- שם. - לא.
איפה קווין?
חבר׳ה, זה לא מאובן.
אנחנו בתקופה הפרהיסטורית.
קווין, רוץ!
תעזוב את הגולגולת, קווין.
בשום אופן לא.
תעזוב! יש דינוזאור. רוץ!
- דינוזאור! - דינוזאור!
- האמת שזה פטרוזאור.
- פטרו... - פטרוזאור! רוצו!
לשער!
רוץ, קווין!
- אוקיי, בסדר. - אני בסדר.
זהירות.
מצטערת.
זה יכסה את הנזק.
כן.
נראה שקווין לא שרד.
עצוב מאוד.
אוקיי... נראה שאיבדנו בנדיט נוסף.
בואו נקדיש רגע לזכרו.
תראו, הוא דווקא שרד.
אוקיי, טוב.
את יכולה להניח בהם נרות וזה יאיר את ה...
קווין, תעזוב את הגולגולת המטופשת.
רוע טהור, בשורות בפי.
אני עסוק, דיימון.
- שבע. - זה שמונה.
תזיז את המגף הקטן שלך.
כן, מה יש, דיימון?
לא אתה, דימון.
לישות עליונה יש פרויקט סודי.
לישות... יש פרויקט סודי?
מה הפרויקט הסודי?
לא יודע, הוא סודי.
ג׳ון, אתה יכול לענות, בבקשה?
פיאנה, המפה בידייך?
לא.
לא התשובה שקיוויתי לשמוע.
ההורים של הילד עמדו בדרכי אז הפכתי אותם לפחם.
זה גם משהו.
עליתי על עקבות הריח המצחין של הילד...
ואמצא אותו.
אל תיכשלי, פיאנה.
זרים!
אני תמיד אוהבת לומר
- שזר הוא רק חבר שעדיין... - מכשפות.
זרים, לפיכך, מכשפות.
- אני חשה כעס. - היא יודעת מה אנחנו חושבים.
כי היא מכשפה.
אוי, לא, ימי הביניים.
- ילד מכשפה. - מגניב. איפה?
אני?
אני לא ילד מכשפה. אני קווין הדוק.
מה זה?
זה...
דרקון?
לא, זה בסדר.
האם זה נכון שזה ראש דרקון?
אני חושבת שזו גולגולת של טריסרטופס.
הזרים צדו דרקון!
לא, מצאתי את הגולגולת והבאתי אותה לכאן.
לא צדנו אותו!
כן צדנו אותו. כולנו צדנו את הדרקון יחד.
כולנו השתתפנו בהכנעתו, חוץ מקווין שרק סחב את הגולגולת.
- נכון. - אם כך ברוכים הבאים ציידי דרקונים אמיצים.
וקווין...
שרק סחב את הראש. כן.
ברוכים הבאים ליריד. אילו חפצים אנחנו מוכרים?
זו אליזבתה ויש לה אוסף מופלא של ענפים למכירה.
הנה חזיר עם פאה. חזיר פאה. כן.
זה מרק, להטוטן החלזונות.
- החלזונות ברחו שוב, מרק? - כן.
נאלצתי לאכול אותם, ראש העיר.
אבל אזייף עד שאצליח.
- זה מה שאני אומר. - כן.
גישה מעולה.
הגעתם אלינו בתקופת עוני, חברים.
המצב קשה.
חתול!
מה יש לך נגד חתולים?
לא שמעת?
האפיפיור הצהיר שחתולים הם שליחי השטן.
אז... אנחנו נפטרים מחתולים.
אל תהרגו חתולים.
הם הורגים עכברים שמפיצים מגפות.
לא, לא, לא.
המגפה היא עונש מאלוהים על הפצת שמועות.
ככל הנראה.
הוא נראה כמו האקס שלי גווין.
האיש בכובע הקטן.
את חושבת שהוא היה כאן ורקמו את דמותו בשטיח קיר?
אני חושבת שכולם נראים אותו הדבר.
כמו גוש צמר עם אף.
אני מבינה מה את אומרת.
בגלל שיברון הלב שחוויתי אני משליכה את דמותו של גווין על הגברים האלה.
את טובה מאוד.
אבל לא, אני חושבת שזה אכן הוא.
סלח לי, מר ראש העיר. האוכל מעולה.
- אני אוהב את הבלוטים. - יופי.
יש לך משהו שאינו...
- כל דבר שהוא. - כן, שאינו בלוטים?
לצערי לא.
אנחנו בתקופת בצורת.
- בתקופת בצורת? - בתקופת בצורת?
כן, בתקופת בצורת. אנחנו מדלגים על קינוחים ועל ארוחות צהריים.
ועל ארוחות בוקר. ועל ארוחות ערב.
אבל אסור לנשנש בין ארוחות.
האמת שזה מזכיר לי,
אנחנו רוצים לבקש מכם טובה קטנה.
- אני לא... - כל דבר, ידידי.
אתם ציידי דרקונים אמיצים,
חוץ מקווין שרק סחב את הראש.
ואנחנו מתחננים שתעזרו לנו להתמודד עם אויבנו
שגורם לנו סבל רב.
אוקיי. תן לי להתייעץ עם הצוות שלי.
- בטח. - כן.
בואו נעשה את זה. בואו נהיה ציידי דרקונים בשביל החבר׳ה האלה שירעיפו עלינו מתנות.
- אבל דרקונים לא קיימים. - בדיוק, אדון צעיר.
נעשה את זה!
הידד!
אני נשבעת לכם, אנחנו נצוד את הדרקון בשבילכם.
מעולה. כן.
אבל זהו לא דרקון שגורם לנו בעיות כרגע.
לא, אנחנו רוצים שתילחמו בשריף
ובצבא הגדול, החמוש וצמא הדם שלו.
זה שונה.
אם לא ניתן להם אוכל, הם יענו אותנו.
תראי, מרק בדיוק חזר מהעינוי שלו.
כבר לא אוכל להיות להטוטן.
חייבים לצחוק. אם לא צוחקים, בוכים.
אנחנו גם בוכים המון.
הידד לציידי הדרקונים האמיצים.
לא, אני מצטערת. אני מצטערת.
אנחנו לא ציידי דרקונים אמיצים. אנחנו לא.
אם כך, אתם בטח מכשפות.
אנחנו ציידי דרקונים צנועים.
הידד לציידי הדרקונים הצנועים.
הידד!
- מה נעשה? - נרוץ ליער ונתחבא שם?
אנחנו יכולים להעמיד פני מתים.
- אנחנו יכולים להתעלם מהבעיות שלנו - כן.
המגפה הרגה אותו, אה? צר לי.
לא נעכב אתכם.
רק רצינו לצייד אתכם בנשקים הטובים ביותר שלנו.
אליזבתה.
ברצינות? ענפים?
לשריף יש חולשות או נקודות תורפה?
יש לו נקודת תורפה אחת.
- והיא? - הוא לא יודע מתי להפסיק לענות.
זו לא נקודת תורפה.
זו נקודת התורפה היחידה שלו?
אני מקווה שזה מועיל. בואי, אליזבתה.
- זה עבד? - כן.
נברח ליער ונתחבא שם. קדימה.
אנחנו אוהבים אותך, פנלופה האמיצה.
עצור.
אל תנסו לברוח.
אתם יודעים מה עליכם לעשות עכשיו.
עליכם להוציא את היבול שלכם, איכרים.
את היבול שלכם או את ילדכם הבכור.
ומן הסתם, אם לקחנו את ילדכם הבכור,
תמסרו את ילדכם השני, את השלישי, את הרביעי וכולי.
אתם כבר מכירים את הנוהל.
מצטער, לא דיברתי ברור?
הוציאו את הפריטים שבאמצעותם את משלמים מס מייד.
לא. יש לנו שומרים חדשים.
ציידי דרקונים שיתמודדו איתך ועם השריף.
ציידי דרקונים? הו.
איפה ציידי הדרקונים האלה?
הם ממש...
- הם ממש... - איפה הם?
הנה הם. ציידים אמיצים.
וקווין שסחב את הראש.
אז ציידי דרקונים, האם תילחמו בנו היום?
נילחם בכם היום? לא.
היום אינו יום טוב לכך.
מצטערת לאכזב אותך.
אבל בשבוע הבא או בעוד שבועיים.
בכל מקרה, נהיה בקשר. אוקיי.
אז אתם מוגי לב.
- מה? - מוגי לב.
- אוי לא. - נתעלם מכם. נתעלם לגמרי.
חיילים, קחו פירות, ירקות שורש, ילדים.
אמרת ״מוגי לב״?
אתה לא תתעלם מאיתנו.
אנחנו ציידי דרקונים ובנדיטים ואנחנו נעצור אתכם.
בילטיג לבדו ינצח אתכם.
יש לו כוח של שבעה גברים.
הם היו שמונה.
אני לא נהנה. שלשלאות חלודות,
אפשר לחטוף טטנוס.
אז פנלופה, אני חייב לומר שכולנו מרגישים לא בטוחים
ואני מדבר גם בשם... חברתי ג׳ודי.
אוקיי, המצב רע, אבל לא באשמתי.
אז מי אשם?
מי אשם, פנלופה?
מצטער, אימא ואבא.
מצטער שגמרתי בכלא עם חבורת גנבים מושחתים.
קיגן, אנחנו פה.
אתם בטח מאוכזבים ממני.
הדבר החיובי הוא שממש מגניב שאתם איתי.
תראו.
זה צינוק.
מקום שבו מענים אנשים.
ממש מגניב.
עם מי אתה מדבר?
עם ההורים שלי. הם גושי פחם ואני במסע להצלתם.
השריף רוצה לפגוש אתכם.
זה המפתח?
זה.
תודה.
אלוהים
נכון שאתם בנדיטים
שרוצים להציל את הכפר מפני הרודנות שלי?
אני חושבת שזה תרגום שגוי.
אנחנו לא מדברים באנגלית?
נקודה לעניין. כן.
אז את לא מכחישה?
אם כך הביאו את תרשימי העינויים.
כפי שאתם רואים, זה אוסף עינויים קטן
שהכנתי במיוחד בשבילכם.
כשהיתד מתרוממת...
- אאוץ׳. - זה נורא.
זה נראה תמים למדי על פני השטח, אבל הדבר הזה שם...
זו נוצת פסיון.
אני לא יודע כמה אתם מבינים בצפרות,
אבל הן מדגדגות מאוד.
תראו. זה...
אני עוניתי בזה.
כן, ג׳רמי עונה בזה.
ולא חזרת לעצמך, נכון ג׳רמי?
לא, לא חזרתי לעצמי.
זו רק טעימה ממה שאנחנו עושים פה לבנדיטים,
אוקיי?
תיהנו.
- אדוני. - כן?
האנשים האלה טוענים שהם לא רק בנדיטים, אלא גם...
תקשיב טוב... ציידי דרקונים.
מה זה?
הם טוענים שזו גולגולת דרקון.
זו לא גולגולת דרקון.
אתה צודק, כי דרקונים לא קיימים.
לא, כי יש לי גולגולת דרקון כאן!
הביטו ב״לשון־אש״, הדרקון האימתני.
צדתי אותו באומץ במו ידיי ובחרבי,
פפניר.
- פנטסטי. מרשים. - פנטסטי.
- מדהים. - וכמו שאתם רואים,
היא לא דומה למה שאתם מכנים גולגולת דרקון.
הן לא דומות כי הגולגולת שלנו היא גולגולת דינוזאור
ולכם יש סתם כל מיני חיות אקראיות שחוברו יחד בענפים ובחבל.
אוי, לא.
אתה, איש קטן בעל זגוגיות,
גש אליי.
אני ממש מצטערת בקשר אליו.
מי אתה האמיץ
שקורא תיגר על השריף הדגול מנוטינגהם?
- קווין. קווין מבינגלי. - בינגלי?
כפר קטנטן של איכרים נתעבים וצרי אופקים.
כן, בדיוק.
למיטב ידיעתך, קווין מבינגלי,
אני צדתי את הדרקון.
אף אחד לא ראה אותי הורג אותו, אבל אני בהחלט הרגתי אותו.
לכן אני השריף.
ואנשים מפחדים ממני בצדק,
כי אני יכול להיות אדם אכזר מאוד.
איך אתם מעזים, בנדיטים, לנסות לעזור לתושבי הכפר להתקומם?
אבל תושבי הכפר גוועים ברעב.
הם לכל היותר מעט רעבים.
תן לי להסביר.
הכפר ותושבי הכפר הם צמיתים.
השדות והתושבים שייכים לי.
- אוקיי, אתה ברור מאוד, כן. - הגיוני.
אז אנחנו נעזוב. איזו טעות עשינו.
נחזור לכפר מחר בבוקר.
ואם היבול לא יהיה מוכן לאיסוף עם שחר,
אני באופן אישי אשרוף את הכפר עד היסוד.
המגע האישי חשוב מאוד.
אז לא נעבור עינויים?
לא. אתם עדיין תעברו עינויים.
אוקיי. כמובן, רק וידאתי.
אני לא יודעת איך הגעתי לכאן,
אבל אני מחפשת את הוריי.
גם הם הגיעו לספינה הזו? הם נראים בערך ככה.
- נעדרים -
זקנים.
לא?
אוקיי. זה קווין.
הוא חנון.
קווין החנון.
- קווין החנון. - חנון?
הוא מדבר המון. הרבה מדי, למען האמת.
אני מחבבת את הילד.
אבל הוא באמת מדבר הרבה.
אין לי מושג מה את אומרת, אבל יופי.
למה כלאו אותך כאן?
הם אומרים שאני מכשפה.
הם לא שורפים מכשפות?
כן, בדרך כלל, אבל הם משאירים אותי בחיים כדי לרפא את היבלות שלהם.
איזו צביעות.
זו הצביעות שמכאיבה יותר מכול.
באמת?
לא, העינויים מכאיבים יותר מכול.
שמעתם?
אנחנו חייבים להימלט.
ביטליג.
את מכינה תרופות. את מכשפה.
את רוקדת עירומה סביב המדורה. מכשפה. את סוגדת לעז. מכשפה.
את מטילה לחשים עם חתול מדבר. מכשפה.
את טובעת בקרקעית אגם חצי שעה ואז צפה.
מכשפה.
בואו ניקח את הדברים שלנו ונתגנב החוצה מכאן.
גיבורים! נראה שבקושי עינו אתכם.
- תודה. - זה לא אומר ש...
שניצחתם אותם?
לא הייתי מתארת את זה ככה.
הבסתם אותם?
- טיפלתם בהם? - לא.
- הרגתם אותם? - לא?
- נזפתם בהם? - לא.
ביישתם אותם?
- הכפשתם אותם? - לא.
- הבכתם אותם? - לא בדיוק, לא.
- דיברתם איתם? - כן. דיברנו איתם.
מעולה! יופי, הסברתם להם היטב.
הם לא יחזרו שוב כדי להשליט טרור בכפר.
לא אחרי ההסבר שהם קיבלו.
השריף ביקש מאיתנו להודיע לכם
- שהוא ישרוף את הכפר שלכם. - סליחה, מה אמרת?
- אנחנו הולכים לקחת את הדברים שלנו. - לא ממש הבנתי.
את צריכה לדבר לאט וברור.
הם עומדים לשרוף את הכפר שלכם.
אני מצטער.
זה נורא. הכפר הוא כל מה שיש לנו.
כן.
לא תוכלו לעזור לנו?
אני חושב שאנחנו צריכים לעזור.
מה? אלה האנשים שניסו להאשים אותנו בכך שאנחנו מכשפות.
הם פחדו. אולי נוכל להשתמש בפחד בתור נשק.
אני... לא.
אפשר, כן.
אבל יש לכם כלי נשק שנוכל להשתמש בו ככלי נשק?
קדימה!
אני לא רואה את היבול שלי, ראש העיר!
אני חושב שכולכם בצרות.
זו אני, פנלופה, ציידת דרקונים ומכשפה.
היא מנתקת את האצבע שלה מהיד ומחזירה אותה למקומה.
אנחנו חייבים לעזוב את המקום.
זה תעתוע, אידיוט.
אני יודע איך היא עשתה את זה.
זה קל. היא פשוט חתכה את האגודל שלה.
ככה.
וואו.
תנו לי את היבול שלי
אחרת אשרוף את כפר עד היסוד.
אני לא חושב שתעשה זאת.
היזהרו! הילד המכשפה!
נכון. היבהלו.
מה זה?
סוג של...
תיבת תכשיטים משוהם?
עזרו לנו.
אנחנו לכודים בתיבת המאסר הקטנטנה של הילד.
אוי, לא.
זה כישוף שטני.
בדיוק, ידידי.
היזהר אחרת אכלא גם אותך.
אז הם כלואים בתיבה השטנית הזו?
כן.
וגם אתה תיכלא בה אם לא תיזהר, ידידי.
תראה, גור זאבים.
היי!
עכשיו תיבת הקסמים נמצאת אצלי.
סליחה, בלי להתלונן, אבל החבל פוצע אותי.
אין לך מה לדאוג מהחבל שפוצע אותך.
השרפה תהרוג אותך.
נכון. כן.
הלוואי שלא הייתי לובש עכשיו חליפה שעשויה מענפים.
כאן למעלה. יש לנו תוכנית.
נחזור דרך השער ונבקש עזרה מלוחמים הונים.
את מכירה לוחמים הונים?
כן. הם חברים טובים. לא, יצאנו איתם למסע ורכשנו את אמונם.
אני לא חושבת שיש לנו זמן.
זה לא ייקח חודשים?
אם החישובים שלי נכונים,
נופיע כמה רגעים אחרי שנעזוב.
באמת? אז בסדר.
אז פענחת את המפה?
נפענח אותה.
- מה? מה? - תעכבו אותם.
נחזור בקרוב עם צבא הונים.
היי, פססט.
נציל אתכם.
אתם יכולים לסמוך עלינו.
אני תקוע.
אני... תקוע בשירותים.
אני תקוע.
אוקיי. אנחנו נחזור. נציל אתכם. תסמכו עלינו. אוקיי.
אנחנו נמות.
זו תהיה מדורה נפלאה.
ואז היא תיהרס בגלל אנשים שצורחים,
״הצילו, הצילו. אני עולה באש.״
אתה לא חייב לעשות את זה.
לא, לא, אני חייב.
- למה? - כי השריף אמר שאני חייב.
יש לכם דעות משלכם.
אתם יכולים לקבל החלטות בעצמכם.
העניין הוא שאתם לא חייבים לשרוף אף אחד.
אם אני לא אעשה את זה, טימותי יענה אותי.
נכון, כן.
- טימותי הוא מענה אכזרי. - אמת.
אני השני הגרוע ביותר מבין שנינו.
אוקיי. אבל מה אם לא תענה אף אחד, טימותי?
אז ג׳יימס יענה אותי.
כן, אני או לורה.
ואני צריכה לענות יותר
כי נדיר שאישה מקבלת תפקיד כזה,
- אפילו כיום, בעידן המודרני. - היא שוב מתחילה.
אני חייבת לענות כפליים רק כדי שישימו לב אליי.
ואם ג׳יימס ולאורה לא יענו את טימותי,
אני אענה אותם.
מערכת משומנת היטב.
כן, ככה זה עובד.
מעולם לא חשבתי על זה כך.
אוקיי, אבל מה אם כולכם תסכימו לא לענות?
- יענו אותנו. - יענו אותנו, כן.
מי?
רגע. אני מבינה לאן הוא חותר.
אם אף אחד מאיתנו לא מענה, אף אחד לא יעבור עינויים.
אתה בעצם אומר שהשריף שולט בנו באמצעותנו?
לכן הוא לא שולט בנו בכלל?
כן.
זה כאילו שחיצים נורים מהראש שלי.
טוב. אני רוצה שתשרפו את האנשים האלה.
ואת כל הכפר, עד היסוד, הכול.
מן הסתם תשאירו את הפאב, אנחנו צריכים מקום לחגוג בו.
האמת, אדוני, ואני מקווה שהבנתי נכון,
אבל אני חושב שהחלטנו לא לשרוף את האנשים האלה.
נכון?
חשבתי שהם יגידו,
כן. תבין, הבעיה היא שאם לא תעשה בדיוק מה שאגיד,
השריף ייתן הוראה לענות אותי.
אבל על ידי מי?
על ידי החייל...
כן. וואו.
- נכון? - נכון.
אני מבין... כי אתם... כן.
וואו.
אלוהים. יודעים מה?
תשחררו אותם.
באמת?
תנו להם ללכת. לכולם.
עיניתי אנשים רבים כל כך, במשך שנים רבות.
תליתי, גררתי וביתרתי אנשים רבים כל כך שהפסקתי לספור,
אבל רק עכשיו אני מבין שהקורבן האמיתי של כל אותם עינויים הוא אני.
הקורבנות היו האנשים שעינית.
כן, ביתדות ובמתיחות.
כן, מן הסתם הם היו מעורבים.
איפה השריף הנורא הזה?
שיחקתי בזה.
אנחנו צריכים לדבר.
כאן נפרדנו מהם.
הם קפצו פנימה ונבלעו בים!
הוא קפץ לכאן?
אל תקפצי גם את.
גם אני אקפוץ. תודה.
את לא יודעת מה את אומרת?
אוקיי.
אני מחבב אותה.
נחמדה יותר בהרבה מהקודמת.
היא הייתה שדה.
קדימה. איפה אתם?
והיצורים האלה התפתחו והפכו ל...
דינוזאורים.
שהתפתחו והפכו לציפורים.
מעניין. נשמע לי כמו כפירה.
המסר הוא שאין כזה דבר דרקונים.
- אנחנו עדיין צריכים לפחד מדרקונים. - לא.
- ממכשפות? - לא.
- מאבולוציה? - לא.
הגענו!
חזרנו בדיוק בזמן!
תשחררו אותם.
עזבתם לפני שבועות רבים.
באמת?
הבאתי את הביצים כדי לעזור לתושבי הכפר עם הרעב.
והלוחמים ההונים?
זה לא היה מוצלח.
כן, הם גילו ששאלתי כמה פריטים שלהם.
אבל הצד החיובי הוא שצברנו הרבה ניסיון עם המפה.
וקווין, אני בטוחה שנוכל להגיע להורים שלך בזמן כדי להציל אותם.
- טוב, אנחנו... - בטוחים.
חשבנו שלא תחזרו.
הם מחתנים אותי מחר.
אתה בן 11, קווין. אתה לא רוצה להישאר בודד.
אני בקושי מכיר אותה.
תדברו אחרי שתינשאו.
הודות לכולכם, הכפר שלנו שליו.
אז עשיתי עבודה... אז עשינו עבודה טובה.
אוקיי. מה לגבי התשלום?
כל מה ששייך לנו, שייך לכם.
שטיח הקיר עם הגברים היפים?
קחי כל דבר שתרצי.
מעולה, כי כבר גנבתי אותו.
- כן. - חסכת זמן.
חתכת אותו בדיוק באמצע, אה?
כן.
יודעים מה?
רכבתי לעבודה הבוקר דרך יער הדמעות,
כמו שאני עושה בכל בוקר.
ובפעם הראשונה אי פעם, נדהמתי מ...
יכולתי להרגיש את האוויר הקר של אימא אדמה על הלחי שלי.
אבל היא לא נשבה רק על פניי,
היא הייתה בנשמה שלי, אם יש בזה היגיון.
כן.
התחלתי לחשוב שכולנו עצים, שמיים,
נמלים, חרקים, ציפורים.
אנחנו תודעה קולקטיבית אחת ענקית.
אנחנו אנרגייה אחת גדולה.
בדיוק בזמן.
היי, קטנצ׳יק.
היי, הנה אתה.
אני לא חושב שיש משהו יפה יותר עלי אדמות
ממראה של...
דרקון!
הם קיימים!
- מהר, ווידג׳יט... - כן?
השער לדינוזאורים עדיין פתוח?
- כן, ייתכן. - אוי, לא.
דרקונים!
זה פטרוזאור!
דרקונים! קווין, שיקרת לנו!
זה רק זוחל גדול עם כנפיים!
כלומר דרקון!
- דרקון! - פנלופה האמיצה, תצודי אותו!
חייבת לזוז!
מצטער, אלדית, אני חייב ללכת.
אני במסע להצלת הוריי.
הם גושי הפחם שהראיתי לך.
ביי.
לדעתי אנחנו בטוחים עכשיו, פנלופה.
כן. לא, נראה לי, כן.
אוקיי.
החתול הזה ניסה להרוג אותנו?
זו אמונה תפלה.
אני חושבת שהחתול דחף את הפסל כדי לנסות למחוץ אותנו.
איך?
ניסיון יפה, מר בוטס.
מיאו, מיאו.
לא, דימון, אתה לא יכול לאכול את החתולים. החתולים משתפים איתי פעולה.
מצאת את הבנדיטים?
כן, מצאתי את הבנדיטים.
איפה פיאנה? תמצאי את פיאנה.
איפה היא?
- טרויה 1,200 לפני הספירה -
לכל הרוחות.
- מבוסס בחלקו על דמויות -
- שיצרו טרי גיליאם ומייקל פלין -
- מבוסס על הסרט Time Bandits -
תרגום: גלעד וייס