Mamma, pappa, jeg er hjemme.
Jeg dro på skolen selv.
Ingen årsak.
Hvor er dere?
Mamma, pappa, det er ingenting å spise.
Hvor er alle sammen?
Er dette en utrolig ikke-morsom spøk?
Kevin?
Hvor er du, din dust?
Fant deg, Kevin.
Snodig.
Hva var den greia hjemme hos meg som gjorde foreldrene mine til kull?
Det var Fianna. Hun er en demon. Hun kalles Jegerinnen.
Jeg fikk gåsehud da jeg så henne.
- Hun var nifs. - Bare stanken.
- Jeg var sammen med henne. - Men fantastisk hår.
- Pene øyne. - Hun er kul. Flott blikk.
Hvorfor sa du ikke at du var sammen med demonen?
Jeg var flau. Dere så hvordan hun er. Hun er voldsom.
Hun gjorde foreldrene mine til kullklumper.
- Nettopp. - Dere. Jeg har sanket løv.
Men… Vi vil ikke spise løv, Bittelig.
- Tror dere Ren Ondskap sendte henne? - Ren Ondskap?
Hun var ute etter kartet. Ren Ondskap vet nok at vi har det.
Hva? Å, faen.
Men det går bra. Jeg vet hva vi skal gjøre.
Selvfølgelig gjør jeg ikke det.
Men vi finner ut av det. Bare slapp av.
- Vi klarer det. - Hva med disse rare røttene?
Nei! Takk.
Er foreldrene mine døde?
De ser ikke bra ut.
Men vi har en plan, for vi har kartet som lar oss reise i tid.
Hvis vi kan komme dit i tide.
- Vi kan prøve å stoppe det. - Tror dere det vil gå?
- Nei. - Han gjør ikke det. Jeg? Kanskje.
Vi vet ikke om vi kan forandre tid eller påvirke den.
Men vi har Widgit, som er kartmester.
Hvor er vi nå, Widgit?
Ifølge mine beregninger er vi midt i Paris i 1968.
- Det stemmer ikke. - Prøver fortsatt å lære.
Jeg fant noe å spise.
En fossil. Er det ikke kult?
Egg.
- Utrolig. - Wow.
Hva har dere lyst på? Jeg kan steke egg. Jeg kan lage egg på toast.
Frittata?
- Frittata. - Hva kan ha lagt dem? En dobbel struts?
En firedobbel struts.
Bittelig, mulig fare bak deg.
Kan du legge ned eggene? Og dette er veldig viktig, ikke knus dem.
Er det en firedobbel struts?
- Jeg tror ikke det. - Jeg synes du skal løpe.
- Jeg synes du skal stå urørlig. - Hva skal jeg gjøre?
Uff da.
Hvorfor sier du "au"?
Jeg er en empat. Jeg føler andres smerte. Det kommer jeg til å kjenne i morgen.
- Det går bra. - Går det bra?
Løp! Løp, løp!
Widgit, hvor er portalen?
- Vet ikke. Jeg må finne det ut. - Hvor er vi?
- Der. - Nei.
- Hvor er Kevin? - Dette er ikke en fossil.
Vi er i forhistorisk tid.
Kevin, løp!
Legg fra deg skallen.
- Nei. - Slipp den. Det er en dinosaur. Løp!
- Dinosaur! - Dinosaur!
- Det er en pterosaur!
- Ptero… - Pterosaur! Løp!
Til portalen!
Løp, Kevin!
- Bra. - Forsiktig.
Beklager det der. Det bør dekke det.
Ja.
- Ser ut som Kevin ikke klarte seg. - Det er veldig trist.
OK. Ser ut som vi har mistet en banditt til.
La oss ta et øyeblikk for å minnes ham.
Han klarte det.
OK. Bra.
Du kan sette stearinlys i dem, og det lyser opp…
Kevin, la den dumme skallen ligge.
Ren Ondskap, jeg har nyheter.
Jeg er opptatt, Damon.
- Sju. - Det er åtte.
Flytt støvelen.
Hva er det, Damon?
Ikke du, demon.
Høyeste Vesen har et hemmelig prosjekt.
Høyeste… har et hemmelig prosjekt?
- Hva er det hemmelige? - Jeg vet ikke. Det er hemmelig.
John, kan du svare på det?
Fianna, har du kartet?
Nei.
Ikke det svaret jeg håpet på.
Guttens foreldre kom i veien, så jeg gjorde dem til kull.
Det er vel noe.
Jeg har stanken av gutten… og jeg skal finne ham.
Ikke mislykkes, Fianna.
Fremmede!
- Jeg sier at en fremmed er en venn… - Hekser.
Fremmede, derfor hekser.
- Jeg merker sinne. - Hun vet hva vi tenker.
Fordi hun er en heks.
Å nei. Middelalderen.
- En gutteheks. - Kult. Hvor?
Meg?
Jeg er ingen gutteheks. Jeg heter Kevin Haddock.
Hva er nå det?
Det er nå… Det er…
En drage?
Nei. Det går bra. Det går bra.
Er det sant, gutt? Er dette hodet av en drage?
Jeg tror det er en triceratops-skalle.
De fremmede har en drage drept!
Nei, jeg bare fant skallen og bar den hit. Vi drepte den ikke.
Jo, det gjorde vi. Vi drepte dragen sammen.
Alle gjorde sitt, bortsett fra Kevin, som bare bar hodet.
- Det stemmer. - Velkommen, tapre dragedrepere.
Og Kevin… som bare bar hodet. Ja.
Velkommen til landsbymarkedet. Hvilke herligheter har vi her?
Dette er Elizabetta, og hun har en flott samling kvister til salgs.
Her er en gris med hode-ris. En ris-gris.
Dette er Merek, sneglesjongløren.
- Har sneglene rømt igjen? - Ja.
Jeg måtte spise dem, borgermester. Men man bløffer til det sitter.
- Det sier nå jeg. - Ja.
For en fin holdning.
Dere besøker oss i en heller fattig tid, venner.
Det har vært tøft.
Katt!
Katt! Katt!
Hva har dere imot katter?
Har dere ikke hørt det?
Paven har erklært at katter er Satans instrumenter.
Så… Vi kvitter oss med katter.
Ikke drep kattene. De dreper rottene som sprer pesten.
Nei.
Pesten er Guds straff for å spre rykter.
Visstnok.
Han ligner på min eksforlovede Gavin. Han med den lille hatten.
Tror du han var her, og de laget en billedvev med ham?
Jeg synes alle ser like ut.
En ullklump med nese på.
Jeg skjønner hva du mener.
Hjertesorgen min overfører Gavin inn i bildet av alle disse mennene.
Du er veldig god.
Men jeg tror det er ham.
Unnskyld meg, borgermester. Maten er deilig.
- Jeg elsker eikenøttene. - Bra.
Har dere noe som ikke er…
- Hva som helst? - Ja, eikenøtter.
Jeg er redd vi ikke har det. Vi har en smule hungersnød.
- En smule hungersnød? - En smule?
Ja, en smule hungersnød. Vi hopper over dessert og lunsj.
Og frokost. Og middag.
Men ingen småspising imellom.
Det minner meg på noe. Vi vil be om en liten tjeneste.
- Jeg kan ikke… - Hva som helst.
Dere er modige dragedrepere, bortsett fra Kevin, som bare bar hodet.
Og vi bønnfaller om hjelp til å konfrontere fienden vår,
som er grunnen til disse vanskelighetene.
OK. La meg snakke med teamet mitt.
- Absolutt. - Ja.
Vi gjør det. La oss være dragedrepere for dem og bli overdrysset med belønninger.
- Men drager fins ikke. - Nettopp, unge mann.
Vi gjør det!
Hurra!
Jeg sverger at vi skal drepe dragen deres for dere.
Det er bra. Ja.
Men det er ikke et drageproblem vi har for tiden.
Nei, dere må kjempe mot sheriffen
og hans store, bevæpnede og blodtørstige hær.
- Det er noe annet. - Gir vi dem ikke mat, torturerer de oss.
Merek er tilbake fra torturen sin.
Ikke mer sjonglering for meg.
Man må le. Ler man ikke, så gråter man.
Men vi gråter mye også.
Hurra for de store dragedreperne!
Nei, jeg beklager.
Vi er ikke store dragedrepere. Det er vi ikke.
I så fall må dere være hekser.
Vi er ydmyke dragedrepere.
Hurra for de ydmyke dragedreperne.
Hurra!
- Hva skal vi gjøre? - Løpe og gjemme oss i skogen?
Vi kan spille døde.
- Vi kan ignorere problemene. - Ja.
Så pesten tok ham? Så trist.
Vi skal ikke oppholde dere. Vi vil bare utstyre dere med våre beste våpen.
Elizabetta.
Seriøst? Disse kvistene?
Har sheriffen noen svakheter eller lyter?
Han har én lyte.
- Som er? - Han kan ikke slutte å torturere.
- Ikke en svakhet. - Er det hans eneste lyte?
Jeg håper det er nyttig. Kom, Elizabetta.
- Gikk det? - Ja.
Vi rømmer og gjemmer oss i skogen.
Vi elsker deg, Penelope den tapre.
Holdt.
Ikke prøv å krype unna.
Dere vet hvilken tid det er. Tid for å komme med avlingen, bondeknøler.
Avlingen eller deres førstefødte.
Har vi alt tatt den førstefødte,
er det andrefødte, tredjefødte, fjerde, og så videre.
Dere vet hvordan det er nå. Snakker jeg ikke klart nok?
Kom med skattebelagte gjenstander straks.
Nei. Vi har nye beskyttere.
Dragedrepere skal gjøre opp med deg og sheriffen.
Dragedrepere? Hvor er disse dragedreperne?
De er…
- De er… - Hvor er de?
Her er de. Tapre drepere.
Og Kevin som bare bar hodet.
Så, dragedrepere, er det sånn at dere utfordrer oss i dag?
Utfordrer dere i dag? Nei. Dette er ikke en god dag for det.
Beklager å skuffe. Men kanskje i neste uke eller uken etter.
Vi lar høre fra oss. OK.
Feiginger, da?
- Hva? - Feiginger.
- Å nei. - Vi bryr oss ikke om dere.
Menn, hent frukten, rotgrønnsakene og barna.
Sa du "feiginger"?
Dere skal bry dere om oss, ja.
Vi er dragedrepere og banditter, og vi skal ta dere.
Bittelig alene overgår dere. Han har styrke som sju menn.
De var åtte.
Jeg liker ikke dette. Rustne lenker er en stivkramperisiko.
Så, Penelope, jeg må bare si at vi alle føler oss utrygge.
Og jeg snakker også på vegne av min venn Judy.
OK, det går ikke så bra, men det er ikke min skyld.
- Hvis skyld er det da? - Hvis skyld er det da, Penelope?
Unnskyld, mamma og pappa.
Unnskyld for at jeg endte i fengsel med en gjeng fordervede tyver.
Vi er her, Keegan.
Dere er nok skuffet over meg.
Lyspunktet er at det er fint at dere er med meg.
Se på dette.
Det er et fangehull. Det var her de torturerte folk. Det er så kult.
Hvem snakker du til?
Foreldrene mine. De er kullklumper, og det er min oppgave å redde dem.
Sheriffen vil snakke med dere.
Er det denne?
Den.
Takk.
Å, herregud.
Hva er dette med at dere er banditter og vil redde landsbyen fra mitt tyranni?
Det er nok en feiloversettelse.
Snakker vi ikke engelsk?
Godt poeng. Ja.
Så dere benekter det ikke?
I så fall, bring torturdiagrammene.
Som dere ser, er dette et lite utvalg tortur
jeg har planlagt for dere.
Når piggen kommer opp…
- Au. - Det er fryktelig.
Denne ser kanskje uskyldig ut på overflaten, men det der…
Det er en fasanfjær.
Jeg vet ikke hvor mye dere vet om ornitologi,
men de er ekstra kilne.
Denne her…
Jeg har hatt den.
Ja, Jeremy har hatt den.
- Og du har ikke vært den samme siden. - Nei, det har jeg ikke.
Det er bare eksempler på det vi gjør mot banditter her.
OK?
Kos dere.
- Sire. - Ja?
Disse folkene hevder å være ikke bare banditter, men også…
…hør på dette… dragedrepere.
Hva er dette?
De påstår at det er en drageskalle.
- Det er ikke en drageskalle. - Stemmer, for drager finnes ikke.
Nei, fordi jeg har en her.
Se, Ild-tunge, den fryktede drage!
Tappert drept av min egen hånd og mitt eget sverd.
Fafnir.
- Det er fantastisk. - Imponerende.
- Utrolig. - Som dere ser,
ligner den ikke på deres patetiske, såkalte drageskalle.
De er ikke like, for vår er en dinosaurskalle,
og din er bare en masse forskjellige dyr bundet sammen med kvister og tau.
Å nei.
Du, lille person med vindusøyne, kom fram.
Beklager på hans vegne.
Hvem er du, som er så modig
at du utfordrer den store sheriffen av Nottingham?
- Kevin. Kevin fra Bingley. - Bingley?
En bitte liten markedslandsby med avskyelige bondeknøler.
Ja, det er den.
Bare så du vet det, Kevin fra Bingley,
jeg drepte den dragen.
Ingen så meg drepe den, men det gjorde jeg. Det er derfor jeg er sheriff.
Og folk er med rette redde for meg,
for jeg kan være en veldig, veldig ond mann.
Hvordan våger dere, banditter, å prøve å hjelpe landsbyboerne med å gjøre opprør?
- Men landsbyboere sulter. - De er småsultne, vil jeg si.
La meg forklare.
Landsbyen og folkene der er livegne.
Jorden og menneskene tilhører meg.
- Det er klart. - Gir mening.
Så vi drar nå. For en feil-ing å gjør-ing.
Vi drar tilbake til landsbyen i morgen tidlig.
Og er ikke avlingen klar til å hentes ved morgengry,
skal jeg personlig brenne landsbyen til grunnen.
Ja. Et personlig preg er så viktig.
Så da skal vi ikke tortureres?
- Dere skal fortsatt tortureres. - OK. Måtte bare spørre.
Jeg vet ikke hvordan jeg havnet her, men jeg leter etter foreldrene mine.
Havnet de også på dette skipet? De ser sånn ut.
SAVNET
Eldgamle.
Ikke?
OK. Dette er Kevin.
Han er nerd.
Nerde-Kevin.
- Nerde-Kevin. - Nerde?
Han snakker mye. Altfor mye, for å være ærlig.
Jeg liker gutten. Men han snakker mye.
Jeg aner ikke hva dere sier, men fint.
- Hva er du inne for? - De sier at jeg er heks.
Brenner de ikke hekser?
Jo. Men de holder meg i live for å helbrede vortene deres.
Hykleriet.
- Det er hykleriet som er det verste. - Er det virkelig det?
Nei, det er torturen.
Hører dere det?
Vi må rømme.
Bittelig.
Lag medisin. Du er heks.
Dans naken rundt et bål. Heks. Tilbe en geit. Heks.
Kast forbannelser med en talende katt. Heks.
Synk til bunnen av en innsjø en halvtime, og så flyter du opp.
Heks.
La oss finne tingene våre og snike oss bort.
Helter! Dere ser knapt torturerte ut.
- Takk. - Det betyr vel ikke at dere slo dem?
- Jeg ville ikke beskrevet det sånn. - Beseiret dem?
- Jaget dem bort? - Nei.
- Drepte dem? - Nei.
- Skjente på dem? - Nei.
Skjemte dem ut?
- Krenket dem? - Nei.
- Gjorde dem forlegne? - Ikke helt.
- Snakket med dem? - Ja, vi snakket med dem.
Bra! Dere ga dem grundig tilsnakk.
De kommer ikke tilbake for å terrorisere landsbyen igjen.
Ikke etter tilsnakket de fikk.
Sheriffen ba oss informere dere om
- at han vil brenne landsbyen. - Hva sa du?
- Vi henter sakene våre. - Jeg hørte ikke.
Du må snakke tydelig. De kommer til å brenne landsbyen deres.
Beklager.
Dette er forferdelig. Denne landsbyen er alt vi har.
Ja.
- Kan dere ikke hjelpe oss? - Jeg synes vi skal det.
Dette er de som prøvde å få oss dømt som hekser.
De var redde. Kanskje vi kan bruke frykt som våpen.
Nei.
Det kan vi, ja. Men har dere et våpen vi kan bruke som våpen?
Fremad!
Jeg kan ikke se avlingen min, borgermester!
Jeg tror dere alle kan være i trøbbel.
Det er meg, Penelope, dragedreper og heksemester.
Hun tar fingeren av hånden og setter den tilbake.
Vi må dra herfra.
Det er en illusjon, din idiot.
Jeg vet hvordan hun gjør det. Lett. Hun bare kutter av tommelen. Sånn.
Wow.
Gi meg avlingen min,
ellers brenner jeg landsbyen til grunnen.
Det tror jeg ikke.
Pass på! Gutteheksen!
Det stemmer. Frykt meg.
Hva er det?
En slags…
…pynteboks i onyks?
Hjelp oss.
Vi er fanget inni hekseguttens lille fengselsboks.
Å nei.
Dette er djevelens magi.
Det stemmer, kompis.
Pass deg, ellers setter jeg deg også i den.
Så de er fanget i denne djevelske boksen?
Ja.
Det blir du også hvis du ikke er forsiktig.
Se, en ulveunge.
Hei!
Nå har jeg den magiske boksen.
Unnskyld meg. Ikke for å klage, men tauet gnager.
Ikke tenk på gnagingen. Det er brenningen som tar deg.
Ja visst.
Jeg skulle ønske jeg ikke hadde en drakt laget av kvister.
Her oppe. Vi har en plan.
Vi skal gå gjennom portalen og få hjelp av hunerkrigerne.
Kjenner du dem?
Ja. Vi reiste med dem og vant tilliten deres.
Jeg tror ikke vi har tid. Vil ikke det ta flere måneder?
Stemmer utregningene mine, så kommer vi like etter at vi dro.
Ja vel? Greit.
- Fant dere ut av kartet? - Det vil vi.
- Hva? - Opphold dem.
Vi er snart tilbake med en hær av hunere.
Hei.
Vi skal redde dere. Dere kan stole på oss.
Jeg sitter fast.
Jeg sitter fast i doen.
Jeg sitter fast.
Vi kommer tilbake. Vi skal redde dere. Stol på oss. OK.
Vi dør.
Dette kommer til å bli et flott bål.
Så blir det ødelagt av folk som skriker:
"Å, hjelp, hjelp, hjelp. Jeg brenner."
- Du trenger ikke å gjøre dette. - Jo, jeg må det.
- Hvorfor? - Fordi sheriffen sa det.
Dere kan tenke selv. Dere kan ta egne avgjørelser.
Jeg mener at dere ikke trenger å brenne noen.
Hvis jeg ikke gjør det, kommer Timothy til å torturere meg.
Det stemmer.
- Timothy er en nådeløs torturist. - Ja. Jeg er den nest verste av oss.
OK. Men hva om du ikke torturerer, Timothy?
Da kommer James til å torturere meg.
Ja, enten jeg eller Laura.
Jeg er verre fordi kvinner i denne jobben er sjeldne selv i vår moderne tid.
Jeg må torturere dobbelt for å bli lagt merke til.
Hvis James og Laura ikke torturerer Timothy, torturerer jeg dem.
- Det er det svartens systemet. - Ja, systemet.
- Jeg har aldri tenkt sånn på det. - Hva om dere enes om ikke å torturere?
- Da blir vi torturert. - Ja.
Men av hvem?
Vent. Jeg skjønner hvor han vil.
Hvis ingen av oss torturerer, blir ingen torturert.
Mener du at sheriffens makt over oss egentlig er oss?
- Derfor har han ingen makt? - Ja.
Det er som om det kommer piler ut av hodet mitt.
Det jeg vil at dere skal gjøre, er å brenne alle disse folkene.
Og faktisk hele landsbyen til grunnen. Alt sammen.
Bare ikke puben. Vi trenger et sted å feire.
Faktisk, sir… Og jeg håper ikke jeg har misforstått,
men jeg tror vi har bestemt ikke å brenne dem.
Ikke sant?
Jeg trodde de kom til å si: "Nei, bare du, James."
Problemet med det er at hvis dere ikke gjør som jeg sier,
vil sheriffen få meg torturert.
Men av hvem?
Av sold…
Ja. Wow.
- Ikke sant? - Ja.
Jeg forstår. For dere…
Wow.
Vet dere hva?
Slipp dem fri.
Mener du det?
La dem gå. Alle sammen.
Jeg har torturert så mange gjennom årene.
Jeg har hengt, strukket og kvartet så mange at jeg har mistet tellingen.
Men nå innser jeg at det største offeret for torturen, er meg.
- Det var definitivt de du torturerte. - Med piggene og strekkingen.
Ja, de var selvsagt involvert. Hvor er den fæle sheriffen?
Jeg spilte på den.
Du og jeg må ta en prat.
Det var her vi forlot dem.
De hoppet uti og ble svelget av havet!
- Hoppet han her? - Ikke gjør det samme.
Jeg gjør det samme. Takk.
- Forstår ikke hva du sier. - OK.
- Jeg liker henne. - Hyggeligere enn den forrige.
Hun var en demon.
Hvor er du?
De skapningene utviklet seg til… dinosaurer.
Som utviklet seg til fugler.
Det er interessant. Men det høres litt ut som kjetteri.
Poenget er at drager ikke fins.
- Vi må fortsatt være redde for drager. - Nei.
- Hekser? - Nei.
- Evolusjon? - Nei.
Her er vi!
Tilbake i grevens tid.
Slipp dem fri.
- Dere dro for flere uker siden. - Er det sant?
Jeg tok med disse eggene for å hjelpe folket med hungersnøden.
- Og hunerkrigerne? - Det gikk ikke så bra.
De oppdaget at jeg hadde lånt noen av tingene deres.
Men det fine er at vi fikk mer karterfaring.
Kevin, jeg er sikker på at vi kan rekke å redde foreldrene dine.
- Vel, vi… - Er sikre.
Vi trodde ikke dere kom tilbake. De tvinger meg til å gifte meg i morgen.
Du er elleve år, Kevin. Du vil ikke bli evig ungkar.
Jeg kjenner henne knapt.
Dere kan snakke når dere er gift. Takket være dere lever vi i fred.
Så jeg gjorden en god… Vi gjorde en god jobb.
Hva med betaling?
Alt som er vårt, er deres.
- Så veggteppet med den vakre mannen? - Ta hva du vil.
Fint, for jeg har stjålet det alt.
- Ja. - Sparer tid.
Du skar det ut fra midten.
Ja.
Vet dere hva?
Jeg red til jobben i morges gjennom tårenes skog, som jeg gjør hver morgen.
For første gang ble jeg slått av…
Jeg kunne kjenne moder jords kalde pust mot kinnet.
Men det var ikke bare mot ansiktet,
det var liksom i sjelen min, hvis det gir mening.
Ja.
Det fikk meg til å tenke at vi alle er trærne, himmelen,
maurene, insektene og fuglene.
Alle er en stor, felles bevissthet.
Vi er en eneste stor energi.
Passer jo bra.
Hei, småen.
Der er du, jo.
Jeg tror ikke det finnes noe vakrere på Guds grønne jord
enn synet av en…
Drage!
De er ekte!
- Fort, Widgit… - Ja?
…er portalen til dinosaurene fortsatt åpen?
- Muligens. - Å nei.
Drager!
Det er en pterosaur!
Drager! Kevin, du løy for oss!
- Det er bare et stort, bevinget reptil! - Det er det en drage er!
- Drage! - Modige Penelope, drep den!
Må dra, må dra!
Må dra!
Beklager, Aldith, jeg må dra. Jeg må redde foreldrene mine.
De er kullklumpene jeg presenterte deg for.
Ha det.
- Vi er trygge nå, tror jeg. - Jeg tror det, ja.
OK.
Prøvde katten å drepe oss?
Det er overtro.
Jeg tror katten dyttet griffen for å prøve å smadre oss.
Hvordan?
Godt forsøk, herr Støvel.
Mjau, mjau.
Nei, demon, du kan ikke spise kattene. Kattene er på mitt parti.
Fant du bandittene?
Ja, jeg fant bandittene.
Hvor er Fianna? Finn Fianna.
Hvor er hun?
TROJA, 1200 FVT
Fytterakkern.
DELVIS BASERT PÅ KARAKTERENE SKAPT AV TERRY GILLIAM OG MICHAEL PALIN
BASERT PÅ FILMEN "TIME BANDITS"
Tekst: Evy Hvidsten