Mami, ati, doma sem.
Sama sem šla v šolo.
Ni za kaj.
Kje sta?
Mami, ati, ničesar ni za jest.
Kje ste vsi?
Bi to moralo biti smešno?
Kevin?
Kje si, bumbar?
Vem, kje si.
Ni resnično.
Kaj je spremenilo moje starše v oglje?
Fianna. Demonka. Pravijo ji Lovka.
Streslo me je, ko sem jo videla.
- Grozljiva je. - In kako smrdi.
- Nekoč sva bila par. - Čudovite lase ima.
- Lepe oči. Zdi se močna. - V redu je.
Zakaj nam nisi povedal, da si hodil z njo?
Iz sramu. Saj ste jo videli. Odbita je.
Moje starše je spremenila v oglje.
- Tako je. - Listje sem nabral.
- Toda… - Nak.
Bittelig, nočemo jesti listja.
- Kdo jo je poslal? Največje zlo? - Največje zlo?
Zemljevid je iskala. Največje zlo očitno ve, da ga imamo.
Kaj? Hudiča. O ne.
Toda nič zato. Vem, kaj bomo.
Seveda ne vem. Ne vem.
Bomo že našli rešitev. Pomirite se.
- Vse bo v redu. - In ti čudni gomolji?
Ne! Hvala.
- So moji starši mrtvi? - Niso videti dobro.
Načrt imamo.
S pomočjo zemljevida lahko potujemo skozi čas.
- Če nam uspe pravočasno priti. - Lahko jo poskusimo ustaviti.
Bo to delovalo?
- Ne. - On misli, da ne bo.
Jaz mislim, da morda bo.
Ne vemo, ali lahko spremenimo čas in vplivamo nanj.
Ne, imamo pa Widgita, ki obvlada zemljevid.
Widgit, kje smo?
Glede na moje izračune v centru Pariza l. 1968.
To najbrž ne bo držalo.
Še se uvajam.
Našel sem nekaj za jest.
Fosil. Carsko.
Jajca.
- Vau. Enkratno. - Vau.
Kaj bi? Ocvrta jajca? Jajca na opečencu?
Fritato?
- Fritato. - Fritato.
Jih je izlegel velik noj?
Ekstra velik noj.
Bittelig, morebitna nevarnost za teboj.
Bittelig, odloži jajca, prosim.
In nikar jih ne razbij.
Je ekstra velik noj?
Ne bi rekel.
- Teci. - Bodi čisto pri miru.
Kaj naj?
Ojej.
Zakaj ti tarnaš? Njega boli.
Empatinja sem. Čutim tujo bolečino.
Jutri bo bolelo.
- Ojej. Si v redu? - V redu sem.
Tecite! Tecite!
Widgit, kje je portal?
- Ne vem, izračunati moram. - Kje smo?
- Tam. - Ne.
- Kje je Kevin? - Družba, to ni fosil.
V prazgodovini smo.
Kevin, teci!
Pusti lobanjo, Kevin.
- Ni šans! - Pusti jo! Dinozaver je. Teci!
- Dinozaver! - Dinozaver!
V resnici je pterozaver.
- Ptero… - Pterozaver! Teci!
K portalu!
Teci, Kevin!
- Dobro. - Previdno.
Se opravičujem zaradi tega.
To bo najbrž dovolj.
Ja.
Kevinu očitno ni uspelo.
Ojoj. Zelo žalostno.
Kot kaže, smo izgubili še enega razbojnika.
Na kratko počastimo spomin nanj.
Pa mu je le uspelo.
Dobro.
Vanju lahko vtakneš sveči in razsvetlili bosta…
Kevin, pusti že to trapasto lobanjo.
Največje zlo, novico imam.
Nimam časa, Damon.
- Sedem. - Osem.
Prestavi svoj škorenjček.
Ja, Damon?
Ne ti, Demon.
Najvišji ima tajni projekt.
Najvišji ima tajni projekt?
Za kaj gre?
Ne vem, tajno je.
John, oglasi se, prosim.
Fianna, imaš zemljevid?
Ne.
Nadejal sem se drugačnega odgovora.
Dečkovi starši so bili na poti in sem jih spremenila v oglje.
Vsaj nekaj.
Imam dečkov zaudarjajoč vonj.
Našla jih bom.
Ne sme ti spodleteti.
Tujci!
Vedno pravim,
- da je tujec le prijatelj… - Čarovniki.
Tujci so, torej so čarovniki.
- Jezni so. - Naše misli pozna.
Ker je čarovnica.
O ne. Srednji vek.
- Deški čarovnik. - Superca. Kje?
Jaz?
Nisem deški čarovnik. Sem Kevin Haddock.
- Kaj je tisto? - Aja, to je…
Zmaj?
Nehaj. V redu je.
Fante, je to res zmajeva glava?
Mislim, da je triceratopsova lobanja.
Ti tujci so pokončali zmaja!
Ne, lobanjo sem našel in jo prinesel sem.
Nismo ga ubili.
Smo. Skupaj smo ubili zmaja.
Vsi, razen Kevina, ki je samo nesel glavo.
Torej dobrodošli, pogumni ubijalci zmaja.
In Kevin.
Ki je samo nesel glavo. Ja.
Dobrodošli na semnju. In kaj dobrega imamo na voljo?
To je Elizabeta. Ponuja imenitno zbirko vejic.
Imamo še pujsa gujsa. Gujsast pujs. Ja.
To je Merek, polžji žongler.
- So ti polži spet ušli? - Ja.
Pojesti sem jih moral, župan.
Sem pa optimističen.
- To vedno pravim. - Ja. Tako se govori.
Revščina nas stiska, prijatelji.
Težke čase preživljamo.
Mačka!
- Kaj imate proti mačkam? - Ne veste?
Papež je razglasil, da delajo za Satana.
Zato se jih znebimo.
Ne pobijajte mačk.
Lovijo podgane, ki prenašajo kugo.
Ne, ne.
Kuga je božja kazen za širjenje govoric.
Bojda.
Tisti s čepico je podoben mojemu bivšemu zaročencu Gavinu.
Je bil tu in so naredili tapiserijo z njegovo podobo?
Meni se vsi zdijo enaki. Kot kupček volne z nosom.
Razumem.
Zaradi srčne bolečine v vseh teh moških vidim Gavina.
Zelo dobro.
Vseeno menim, da je on.
Hrana je slastna, g. župan.
- Obožujem želode. - Dobro.
Imate kaj…
- Drugega. - Karkoli razen želodov?
Žal nimamo. Trenutno nas pesti rahla lakota.
- Rahla lakota? - Rahla lakota?
Ja, rahla lakota. Preskočimo sladico in kosilo.
In zajtrk. In večerjo.
In nimamo vmesnih prigrizkov.
Saj res. Radi bi vas prosili za uslugico.
Karkoli, prijatelj.
Ste pogumni in mogočni ubijalci zmajev,
razen Kevina, ki je samo nosil glavo.
Rotimo vas za pomoč. Želimo se zoperstaviti sovragu,
ki nam povzroča hudo trpljenje.
V redu. Naj se posvetujem s svojo ekipo.
- Vsekakor. - Ja.
Bodimo ubijalci zmajev. Naj nas zasipajo z nagradami.
- Toda zmaji ne obstajajo. - Točno tako.
Pomagali vam bomo!
Hura!
Dajem vam besedo. Ubili bomo vašega zmaja.
Res krasno.
Vendar pa trenutno nimamo težave z zmaji.
Želimo, da se spopadete s šerifom
in njegovo številčno, dobro oboroženo, okrutno vojsko.
To je drugače.
Če jim ne damo hrane, nas mučijo.
Merek je ravno nazaj z mučenja.
Lahko pozabim na žongliranje.
Morate se smejati, sicer boste jokali.
Res pa tudi jokamo.
Hura za mogočne ubijalce zmajev!
Ne. Žal mi je. Žal mi je.
Nismo mogočni ubijalci zmajev! Nismo.
Torej ste čarovniki.
Ponižni ubijalci zmajev smo.
Hura za ponižne ubijalce zmajev!
Hura!
- Kaj bomo? - Skrijmo se v gozd.
Delajmo se mrtve.
- Požvižgajmo se na naše težave. - Ja.
Kuga, kaj? Zelo mi je žal.
Ne bova vas dolgo motila.
Prinesla sva naše najboljše orožje.
Elizabeta.
Tole? Resno? Vejice?
Ima šerif kakšne šibke točke ali napake?
Eno napako pa res ima.
- Katero? - Ne ve, kdaj prekiniti mučenje.
- To ni šibka točka. - Je to njegova edina napaka?
Upam, da vam pride prav. Pojdiva, Elizabeta.
- Sem ju prepričal? - Ja.
V gozd se bomo skrili. Gremo.
Obožujemo te, Pogumna Penelope.
Stoj.
Ne skušajte se odkrasti.
Veste, kaj sledi.
Prinesite svoje poljščine, kmetje.
Poljščine ali prvorojenega otroka.
Če smo vam že odvzeli prvorojenega otroka,
potem drugorojenega, tretjerojenega in tako naprej.
Veste, kako to gre.
Mar ne govorim razločno?
Takoj prinesite obdavčljive predmete.
Ne. Nove zaščitnike imamo.
Ubijalce zmajev, ki bodo pošteno posvetili tebi in šerifu.
Ubijalce zmajev?
Kje pa so ti ubijalci zmajev?
So…
- So… - Kje so?
Tam so. Pogumni ubijalci.
In Kevin, ki je samo nosil glavo.
Ubijalci zmajev, nas torej izzivate na ta dan?
Na ta dan? Ne. Danes ni dober dan za to.
Žal te moram razočarati.
Morda naslednji teden ali čez 14 dni.
Se slišimo. V redu.
Torej ste reve.
- Kaj? - Reve.
- O ne. - Nepomembni ste.
Vojaki, vzemite sadje, gomolje in otroke.
Si rekel reve?
Zelo smo pomembni.
Smo ubijalci zmajev in razbojniki. Dali vam bomo vetra.
Bittelig vas bom sam premagal. Močan je kot sedem moških.
Bilo jih je osem.
Prav nič ne uživam. Od rjastih okovov bom staknil tetanus.
Penelope, ne počutimo se varno.
Govorim tudi v imenu prijateljice Judy.
Res nam ne gre najbolje, a to ni moja krivda.
- Čigava pa? - Čigava, Penelope?
Žal mi je, mami in ati.
Žal mi je, da sem končal v zaporu z izprijenimi zmikavti.
Keegan, slišimo te.
Gotovo sta razočarana nad menoj.
Sta pa vsaj ob meni. Poglejta.
Grajska ječa. Tu mučijo ljudi. Carsko je.
S kom se pogovarjaš?
Z mamo in atijem. V oglje sta se spremenila. Rešiti ju skušam.
K šerifu greste.
Je tale?
Tale je.
Hvala.
Ljubi bog.
Bojda ste razbojniki
in želite rešiti vas pred mojo tiranijo.
Najbrž napačen prevod.
Ne govorimo angleško?
Pravzaprav ja.
Torej ne zanikate?
Pripeljite prikaze mučilnih priprav.
To je le manjši izbor mučilnih priprav,
ki sem jih razvil posebej za vas.
Ko se konica dvigne…
- Av. - Strašno.
Ta se navzven zdi nedolžna, a tole tu
je fazanje pero.
Ne vem, koliko se spoznate na ornitologijo,
a ta peresa so izredno žgečkljiva.
Tale…
- To pripravo sem izkusil. - Drži, Jeremy jo dobro pozna.
- Od takrat nisi več enak, kajne? - Ne.
To je le primer tega, kar počnemo z razbojniki.
Ja?
Uživajte.
- Gospod? - Ja?
Ti ljudje ne trdijo, da so le razbojniki, ampak tudi,
pazite zdaj to, ubijalci zmajev.
Kaj je to?
Trdijo, da je zmajeva lobanja.
To ni zmajeva lobanja.
Prav imate. Zmaji ne obstajajo.
Ne, zato ker jo imam tudi sam!
Strašen ognjebruhajoč kuščar.
Pogumno sem ga pokončal s svojim mečem
Fafnirjem.
- Fantastično. - Navdušeni smo.
- Izjemno. - Kot vidite,
ni niti malo podobna vaši bedni domnevni zmajevi lobanji.
Nista enaki, ker je to dinozavrova lobanja,
vaša pa je kup živalskih kosti, zvezanih z vrvjo in vejicami.
O ne.
Ti, majhen človek z okni na očeh, stopi bliže.
Se opravičujem zaradi njega.
Kdo si ti, pogumnež,
ki si drzneš izzvati važnega nottinghamskega šerifa?
- Kevin. Kevin iz Bingleyja. - Bingleyja?
Govoriš o vasici zoprnih omejenih kmetov?
Ta bo, ja.
Da veš, Kevin iz Bingleyja,
res sem pokončal tistega zmaja.
Sicer me ni nihče videl, a sem ga zagotovo ubil.
Zato sem šerif.
Ljudje se me z razlogom bojijo,
saj sem zelo okruten človek.
Kako si drznete pomagati vaščanom, da se uprejo?
- Stradajo. - Samo malo so lačni.
Naj pojasnim.
Vas in vaščani so tlačani.
Polja in ljudje so moja last.
- To je zelo jasno. - Smiselno je.
Šli bomo. Zmotili smo se.
Jutri navsezgodaj pridemo v vas.
Če poljščine ne bodo pripravljene do zore,
bom osebno požgal vas.
Osebni stik je zelo pomemben.
- Torej nas ne boste mučili? - Bomo.
Prav. Samo preverjam.
Ne vem, kako sem prišla sem,
a iščem svoje starše.
So tudi oni pristali na tej ladji? Takšni so.
POGREŠANA
Prastari so.
Ne?
V redu. To je Kevin.
Piflar je.
Piflar Kevin.
- Piflar Kevin. - Piflar?
Veliko govori. Mnogo preveč.
Ta dečko mi je všeč.
Ampak veliko govori.
Ne razumem vas, a super.
Zakaj si tu?
Bojda sem čarovnica.
Jih ne zažigajo?
Navadno ja, a jaz jim zdravim bradavice.
Hinavci.
To najbolj boli.
Res?
Ne, mučenje je hujše.
Slišite? Zbežati moramo.
Bittelig.
Če izdeluješ zdravila, si čarovnica.
Če plešeš naga okoli ognja, si čarovnica. Če častiš kozo, čarovnica.
Če izmenjuješ uroke z govorečo mačko, si čarovnica.
Če potoneš na dno jezera in se po pol ure dvigneš na površje,
si čarovnica.
Pojdimo po svoje stvari in jo ucvrimo.
Junaki! Ni videti, da bi vas mučili.
- Hvala. - Mar to pomeni,
da ste jih premagali?
Ne bi tako rekla.
Ste jih pokorili?
- Pokončali? - Ne.
- Ubili? - Ne.
- Ošteli? - Ne.
Zasramotili?
- Jih očrnili? - Ne.
- Spravili v zadrego? - Niti ne.
- Se pogovorili z njimi? - To pa smo.
Sijajno! Temeljit pogovor ste imeli.
Ne bodo več ustrahovali naše vasice. Ne po vašem pogovoru.
Šerif vam sporoča,
- da bo požgal vas. - Kako, prosim?
- Po svoje reči gremo. - Nisem dobro slišal.
Razločneje govori.
Vašo vas bodo požgali.
Žal mi je.
To je strašno. Samo vas imamo.
Ja.
- Nam ne morete pomagati? - Mislim, da bi morali.
Za čarovnike so nas imeli.
Bali so se. Mogoče je strah lahko orožje.
Ne.
Mogoče.
Imate orožje, ki bi ga uporabili kot orožje?
Naprej!
Ne vidim svojih poljščin, župan!
Mislim, da ste vaščani v težavah.
Sem Penelope, ubijalka zmajev in čarovnica.
Prst sname z roke in ga spet vrne.
Stran moramo.
Utvara je, cepec.
Vem, kako to naredi.
Preprosto je. Palec si odreže. Takole.
Vau.
Dajte mi moje poljščine
ali pa bom požgal to vas do tal!
Dvomim.
Pazite se! Deški čarovnik!
Ja, bojte se me!
Kaj je tisto?
Nekakšna škatlica iz oniksa?
Pomagajte nam.
Ujeti smo v škatlici deškega čarovnika.
O ne.
Hudičeva magija.
Bo kar držalo, prijatelj.
Pazi, sicer bom tudi tebe zaprl.
Ujeti so v tej vražji škatlici?
Ja.
Tudi ti boš, če ne boš previden.
Poglej, volčji mladič.
Hej!
Čarobna škatlica je zdaj moja.
Se opravičujem. Nočem tarnati, a vrv me močno drgne.
Ne beli si glave. Ko podkurimo, boš pozabila na to.
Saj res.
Zdaj mi je žal, da sem si nadel to vejevje.
Tu sem. Načrt imamo.
Šli bomo nazaj v čas po hunske bojevnike.
Hune poznaš?
Prijatelji smo. Skupaj smo potovali. Zaupajo nam.
Dvomim, da imamo toliko časa.
To bo trajalo mesece.
Če sem prav izračunal, bi se morali pojaviti nekaj trenutkov po odhodu.
Res? Potem v redu.
Si razvozlal zemljevid?
Saj bomo.
- Kaj? - Zavlačujte.
Kmalu bomo nazaj s hunsko vojsko.
Hej.
Rešili vas bomo. Zaupajte nam.
Zataknil sem se.
V WC-ju sem obtičal.
Obtičal sem.
Dobro. Kmalu pridemo. Rešili vas bomo. Zaupajte nam.
Umrli bomo.
Lepo bo gorelo.
Škoda, da bodo človeški kriki pokvarili izkušnjo.
"Na pomoč, na pomoč. Gorim."
- Ne delaj tega. - Moram.
- Zakaj? - Ker mi je šerif naročil.
Lastno glavo imata. Po svoje se lahko odločata.
Nikogar vama ni treba zažgati.
Če vas ne zažgem, me bo Timothy mučil.
Res je.
- Timothy je neusmiljen mučitelj. - Drži.
Od mene je hujši le on.
V redu. In če ga ti ne boš mučil, Timothy?
Potem bo James mučil mene.
Ja, jaz ali Laura.
Jaz moram še bolj mučiti, ker so mučiteljice redke,
- tudi dandanes. - Že začenja.
Dvakrat huje moram mučiti, da me sploh opazijo.
Če James in Laura ne bosta mučila Timothyja,
- bom jaz mučil njiju. - Presnet sistem.
Ja, sistem je kriv.
Zanimiv zorni kot.
In če se vsi strinjate, da ne boste mučili?
- Potem bi mučili nas. - Mučili bi nas.
Kdo bi vas mučil?
Čakaj. Že razumem.
Če nihče od nas ne muči, nihče ne bo mučen.
Praviš, da šerif z nami upravlja s pomočjo nas?
Torej sploh nima moči?
Ja.
Sploh ne morem dojeti.
Tako. Hočem, da zažgete vse te ljudi.
Pravzaprav boste celotno vas požgali do tal.
Z izjemo pivnice, da bomo imeli kje proslaviti.
Pravzaprav, gospod… Upam, da sem prav razumel.
Odločili smo se, da jih ne bomo zažgali.
Je tako?
Mislil sem, da bodo rekli: "Zase govori, James."
Če ne boste izpolnili mojega ukaza,
bo šerif dal mene mučiti.
- Kdo vas bo mučil? - Njegovi voja…
Ja. Vau.
- Ne? - Ja.
Razumem. Ker ste… Ja.
Vau.
Veste, kaj?
Odvežite te ljudi.
Čisto zares?
Izpustite jih. Vse.
V vseh teh letih sem mučil ogromno ljudi.
Obesil, raztegnil in razčetveril sem toliko ljudi, da sem nehal šteti.
Šele zdaj sem spoznal, da sem jaz glavna žrtev vsega tega mučenja.
Glavna žrtev so bili mučenci.
Ki si jih mučil z bodicami in raztegovanjem.
Seveda so bili tudi oni vpleteni.
Kje je tisti obupen šerif?
Igral sem.
Pogovoriti se morava.
Tu smo jih odložili.
Skočili so v morje, ki jih je pogoltnilo.
Sem je skočil?
Ne skači noter.
Noter bom skočila. Hvala.
Ne razumem te.
V redu.
- Všeč mi je. - Veliko prijaznejša je od prejšnje.
Tisto je bila demonka.
Daj že. Kje si?
Tista bitja so se razvila
v dinozavre. Ti pa v ptice.
Zanimivo. Zveni kot krivoverstvo.
Pravim vam, da zmaji ne obstajajo.
- Kljub temu se moramo bati zmajev. - Ne.
- Čarovnic? - Ne.
- Evolucije? - Ne.
Prišli smo!
Ravno pravi čas smo se vrnili!
- Izpustite jih. - Odšli ste pred tedni.
Res?
Prinesel sem jajca, da vaščani ne bodo stradali.
- In hunski bojevniki? - Ni se izšlo.
Ugotovili so, da sem si izposodila njihove stvari.
Imamo pa veliko več izkušenj z zemljevidom.
Kevin, prepričana sem, da lahko rešimo tvoje starše.
- No… - Prepričana sva.
Mislili smo, da vas ne bo. Jutri se moram poročiti.
Saj si star že enajst. Nočeš ostati samski.
Komaj jo poznam.
Po poroki se lahko pogovarjata. Po vaši zaslugi v naši vasi vlada mir.
Torej sem… Torej smo se izkazali.
Kaj pa plačilo?
Lahko vzamete karkoli iz vasi.
- Tapiserijo čednega moškega? - Vzemite, kar želite.
Super, saj sem jo že ukradla.
- Ja. - Čas si prihranila.
Kar izrezala si del, kaj?
Tako je.
Veste, kaj?
Zjutraj sem jezdil v službo skozi gozd solz, kot vsako jutro.
Prvič sem začutil…
Na licih sem čutil hladno sapo matere narave.
Nisem pa je čutil samo na obrazu,
- temveč v duši. Če me razumete. - Ja.
Začel sem razmišljati. Vsi smo drevesa, nebo,
mravlje, žuželke, ptice.
Vsi smo ena velika kolektivna zavest.
S skupno energijo.
Ravno pravi čas.
Pozdravljen, pikec.
Glej te.
Na tej naši zeleni Zemlji ni nič lepše od…
Zmaj!
Obstajajo!
Widgit, je portal do dinozavrov odprt?
- Najbrž. - O ne.
Zmaji!
- Pterozaver je! - Zmaji! Kevin, lagal si nam!
Samo velik plazilec s krili je!
Saj to je zmaj!
- Zmaj! - Pogumna Penelope, ubij ga!
Gremo, gremo!
Gremo!
Oprosti, Aldith, iti moram. Starše moram rešiti.
Tista dva kosa oglja, katerima sem te predstavil.
Adijo.
- Mislim, da smo varni. - Tudi jaz tako mislim.
Dobro.
Nas je mačka skušala ubiti?
To je vraževerje.
Mislim, da je potisnila kip, da bi nas zmečkal.
Kako?
Dober poskus, G. Škorenjc. Mijav, mijav.
Ne smeš jesti mačk, Demon. Mačke držijo z menoj.
Razbojnike si našel?
Ja, našel sem jih. Kje je Fianna? Poiščite jo.
Kje je?
TROJA LETO 1200 PRED NAŠIM ŠTETJEM
Porkašpinčič.
TEMELJI NA LIKIH T. GILLIAMA IN M. PALINA
PO FILMU RAZBOJNIKI ZA VSE ČASE
Prevedla Nena Lubej Artnak