Mamma, pappa, jag är hemma igen.
Jag tog mig till skolan själv.
Ingen orsak.
Var är ni?
Mamma, pappa, det finns inget att äta.
Var är alla?
Är det här nåt otroligt dåligt skämt?
Kevin?
Var är du, ditt murmeldjur?
Nu är du fast, Kevin.
Konstigt.
Vad var det för en varelse som förvandlade mina föräldrar till kol?
Det var Fianna, en demon. Hon är känd som Jägarinnan.
Det kröp i mig när jag såg henne.
- Hon var hemsk. - Bara stanken.
Jag brukade dejta henne.
Men jättefint hår.
- Fantastiska ögon. - Ja, hon är cool. Vilken blick.
Varför har du inte berättat att du brukade dejta den demonen?
Jag skämdes. Ni såg hur hon är. Hon går till överdrift.
Hon förvandlade mina föräldrar till kol.
- Precis. - Hallå. Jag har samlat ihop lite löv.
- Men… - Nä.
…vi vill inte äta löv, Bittelig.
Skickade Den rena ondskan henne?
Den rena ondskan?
Hon letade efter kartan.
Den rena ondskan vet att vi har den.
Vadå? Nej, fasen också.
Nej… Men ingen fara. Jag vet hur vi ska göra.
Nej, klart att jag inte vet.
Men vi löser det och… Slappna av, bara.
- Vi fixar det här. - De här konstiga rötterna, då?
Nej! Tack.
Så, är mina föräldrar döda?
De ser inte ut att må bra.
Men vi har en plan,
för vi har kartan som låter oss resa i tiden.
Om vi hinner dit i tid.
Ja, vi kan försöka stoppa det.
Kommer det att funka, tror ni?
- Nej. - Inte han, nej.
Jag? Kanske.
Vi vet inte om vi kan ändra eller påverka tiden alls.
Nej, men vi har Widgit, som är kartans mästare.
Widgit, var är vi nu?
Enligt mina uträkningar är vi i centrala Paris, 1968.
Det stämmer inte riktigt, va?
Jag håller på och lär mig än.
Jag har hittat nåt ätbart.
En fossil.
Hur coolt är det här?
Ägg.
- Wow. Fantastiskt. - Wow.
Vad är ni sugna på? Jag kan fixa stekta ägg.
Eller rostat bröd med ägg.
Frittata?
- Frittatas. - Frittata.
Vad tror du la äggen? En dubbel struts?
Troligen en fyrdubbel struts.
Bittelig, potentiell fara bakom dig.
Bittelig, var snäll och lägg ner äggen och…
…det här är mycket viktigt… skada dem inte.
Är det en fyrdubbel struts?
Jag tror inte det.
Du borde nog springa.
Du borde nog stå orörlig.
Vilketdera ska jag göra?
Kära nån.
Varför "Aj"? Det är han som blir skadad.
Jag är en empat. Jag känner när andra känner smärta.
Det där kommer jag att känna imorgon.
- Kära nån. Är du okej? - Jag är okej.
Spring! Spring!
Widgit, var är portalen?
- Jag vet inte. Jag måste räkna ut det. - Var är vi?
- Där. - Nej.
Var är Kevin?
Hör ni, det här är ingen fossil.
Vi är i en förhistorisk tid.
Kevin, spring!
Lämna skallen, Kevin.
Aldrig.
Släpp den! Det är en dinosaurie. Spring!
- Dinosaurie! - Dinosaurie!
- Egentligen en pterosaur.
- Ptero… - Pterosaur! Spring!
Till portalen!
Spring, Kevin!
- Ingen skadad. - Jag är okej.
Var försiktiga.
Beklagar det där.
För skadorna.
Ja.
Kevin hann visst inte fram.
Oj. Så tråkigt.
Vi har visst mist ännu en bandit.
Vi tar en stund för att minnas honom.
Titta, han hann visst.
Okej, bra.
Sätt ljus i de där, så lyser det upp…
Kevin, lämna den där fåniga skallen.
Rena ondskan, jag har nyheter.
Jag är rätt upptagen, Damon.
- Sju. - Nej, åtta.
Flytta din lilla känga.
Vad är det, Damon?
Inte du, Demon.
Det högsta väsendet har ett hemligt projekt.
Har Det högs… ett hemligt projekt?
Vad är hemligheten?
Jag vet inte. Det är hemligt.
John, svara är du snäll.
Fianna, har du kartan?
Nej.
Inte svaret jag hoppades på.
Pojkens föräldrar kom i vägen, så jag förvandlade dem till kol.
Alltid något, antar jag.
Jag har vittring på pojkens hemska stank…
…och jag ska hitta honom.
Svik mig inte, Fianna.
Främlingar!
Jag brukar jämt säga att
- en främling är en vän man inte… - Häxor.
Främlingar, därför häxor.
- Jag förnimmer ilska. - Hon vet vad vi tänker.
För hon är en häxa.
Åh nej, medeltiden.
- En häxpojke. - Coolt. Var då?
Jag?
Jag är ingen häxpojke. Jag heter Kevin Haddock.
Vad vare detta?
Det vare… Det är…
En drake?
Nej, ingen fara. Det är okej.
Är det sant, pojke, är detta ett drakhuvud?
Det är nog skallen till en triceratops.
Främlingarna har dräpt en drake!
Nej, jag hittade skallen och tog den med mig.
Vi dräpte den inte.
Jo, det gjorde vi. Vi dräpte draken tillsammans.
Alla gjorde sin del, utom Kevin som bara bar skallen.
- Just det. - I så fall, välkomna, tappra drakdödare.
Och Kevin…
…som bara bar huvudet. Ja.
Välkomna till stadsmarknaden. Vad har vi för fint att erbjuda?
Det här är Elizabetta, som har en fin samling kvistar att sälja.
Och här är en gris i peruk. En peruknasse. Ja.
Här har vi Merek Snigeljonglören.
- Har sniglarna rymt igen? - Ja.
Jag måste äta upp dem, borgmästaren.
Men man tager vad man haver.
- Så säger jag jämt. - Ja.
Vilken fin attityd.
Ni finner oss i stor fattigdom, mina vänner.
Vi har haft det svårt.
Katt!
Vad har du emot katter?
Har ni inte hört?
Påven har förklarat att katter är Satans redskap.
Så… Vi gör oss av med katter.
Döda inte katterna.
De dödar råttorna som sprider pesten.
Nej.
Pesten är Guds straff för att vi spridit rykten.
Tydligen.
Det där liknar mitt ex Gavin.
Han med den lilla hatten.
Var han möjligen här och de gjorde en gobeläng av honom?
Alla ser likadana ut, tycker jag.
Som en ulltott med näsa.
Jag förstår vad du menar.
Min hjärtesorg projicerar Gavin på alla dessa porträtt av män.
Du är duktig.
Men nej, det är nog han.
Ursäkta, herr borgmästare. Maten är utsökt.
- Jag älskar ekollonen. - Bra.
Har ni nåt som inte är…
- Vad som helst? - Ja, ekollon?
Tyvärr har vi inte det.
Vi lider av en aning hungersnöd.
- En aning hungersnöd? - En aning?
Ja, en aning hungersnöd. Vi hoppar över dessert och lunch.
Och frukost. Och middag.
Men inga mellanmål däremellan.
Det påminner mig.
Vi vill be om en liten tjänst.
- Jag kan inte… - Säg, bara.
Ni är modiga och mäktiga drakdödare,
utom Kevin som bara bar huvudet.
Vi ber att ni hjälper oss och konfronterar vår fiende
som orsakar oss sånt lidande.
Okej. Låt mig konsultera mitt team.
- Absolut. - Ja.
Vi gör det. Vi blir drakdödare åt dem och får en massa belöningar.
- Men drakar finns inte. - Just det, unge man.
Vi gör det!
Bravo!
Jag svär att vi ska dräpa draken åt er.
Jaha, så bra. Ja.
Men det är inte en drake som är vårt problem just nu.
Vi vill att ni strider mot sheriffen
och hans stora, välbeväpnade, blodtörstiga armé.
Det var en annan sak.
Om vi inte ger dem mat, torterar de oss.
Titta, Merek har just kommit tillbaka från tortyren.
Slut på jonglerande för mig.
Man måste skratta, för annars gråter man.
Fast vi gråter mycket också.
Hurra för de mäktiga drakdödarna!
Nej, ursäkta. Ursäkta.
Vi är inte mäktiga drakdödare. Inte alls.
I så fall måste ni vara häxor.
Vi är enkla drakdödare.
Hurra för de enkla drakdödarna.
Hurra!
- Okej, vad ska vi ta oss till? - Gömma oss i skogen?
Vi kan låtsas vara döda.
- Vi kan ignorera våra problem. - Visst.
Var det pesten? Så tråkigt.
Vi ska inte uppehålla er.
Vi ville bara utrusta er med våra finaste vapen.
Elizabetta.
Allvarligt? De här kvistarna?
Har sheriffen några svagheter eller brister?
Han har en brist.
- Vilken då? - Han vet inte när han ska sluta tortera.
Det är ingen svaghet.
Är det hans enda brist?
Hoppas att det är till hjälp. Kom, Elizabetta.
- Funkade det? - Ja.
Vi springer och gömmer oss i skogen. Kom.
Vi älskar dig, Penelope den Modiga.
Halt.
Försök inte smyga er undan.
Ni vet vad klockan är slagen.
Dags att ta fram skörden, bönder.
Antingen det eller ert förstfödda barn.
Och förstås, om vi har tagit ert förstfödda barn
är det ert nästfödda, tredjefödda och så vidare.
Ni kan drillen.
Ursäkta, är jag inte tydlig nog?
Ta fram era beskattningsbara saker genast.
Nej. Vi har nya beskyddare.
Drakdödare som kommer att ta itu med er och sheriffen.
Drakdödare?
Var är dessa drakdödare?
De är…
- De är… - Var är de?
Där är de. Modiga kämpar allihop.
Och Kevin som bara bar på huvudet.
Jaha, drakdödare, ska jag fatta det så att ni utmanar oss idag?
Jaha, utmana er idag? Nej.
Idag är ingen bra dag för det.
Beklagar om vi gör er besvikna.
Men kanske nästa vecka eller veckan efter.
Hursomhelst, vi hör av oss. Okej.
Jaha, fegisar alltså.
- Va? - Fegisar.
- Åh nej. - Vi behöver inte beakta er alls.
Mannar, hämta frukterna, rotfrukterna, barnen.
Sa du "fegisar"?
Ni lär får beakta oss.
Vi är drakdödare och banditer och ni ska få med oss att göra.
Bittelig ensam klarar av er.
Han är stark som sju man.
De var åtta.
Det här är inget vidare. Rostiga bojor,
man kan ju få stelkramp.
Jaha, Penelope, jag måste säga att vi alla känner oss mycket otrygga,
och jag talar även för min vän Judy.
Okej, det ser illa ut, men det är inte mitt fel.
Vems fel är det då?
Vems fel är det då, Penelope?
Jag är ledsen, mamma och pappa.
Ledsen att jag slutade i fängelse med ett gäng urspårade tjuvar.
Keegan, vi hör ju allt du säger.
Ni måste vara rätt besvikna på mig.
Men det är så coolt att ni är här med mig.
Titta bara.
En fängelsehåla.
Det är här man torterar folk.
Så coolt.
Vem pratar du med?
Mina föräldrar. De är kolbitar och jag ska försöka rädda dem.
Sheriffen vill träffa er.
Är det den här?
Den där.
Tackar.
Herregud.
Vad är det jag hör om att ni är banditer
och vill rädda byn från mitt tyranni?
Det är nog en felöversättning.
Talar vi inte engelska?
Visst. Det är sant. Ja.
Jaha, så ni förnekar det inte?
I så fall, ta fram diagrammen över tortyr.
Som ni ser är det här bara ett litet urval av tortyr
som är tänkta just för er.
När den här piggen kommer upp…
- Aj. - Så hemskt.
Den här kan se oskyldig ut på ytan, men det där…
…är en fasanfjäder.
Jag vet inte hur mycket ni vet om ornitologi,
men de är särskilt kittliga.
Alltså, den här…
Den har jag haft.
Ja, Jeremy har haft den.
Och du har inte varit densamme sen dess, eller hur?
Nej, det stämmer.
Det är bara ett smakprov på vad vi gör med banditer här.
Förstått?
Ha så trevligt.
- Sire. - Ja?
De påstår sig inte bara vara banditer, utan även…
…hör här… drakdödare.
Vad är det här?
De påstår att det är en drakskalle.
Det här är ingen drakskalle.
Det stämmer, för drakar finns inte.
Nej, för jag har en här!
Skåda Eldtunga, den fruktade wyrmen.
Tappert dräpt av min egen hand med mitt eget svärd,
Fafner.
- Fantastiskt. Imponerande. - Imponerande.
- Otroligt. - Och som ni ser
har den ingen likhet med er patetiska så kallade drakskalle.
De är inte likadana eftersom vår är en dinosaurieskalle
och din är delar av olika djur som bundits ihop med kvistar och rep.
Åh nej.
Du, småväxta person med fönsterögon,
kom fram.
Jag ber om ursäkt för honom.
Vem är du som är så modig
att du utmanar den store sheriffen i Nottingham?
- Kevin. Kevin av Bingley. - Bingley?
En ynklig marknadsby bebodd av avskyvärda, inskränkta bönder.
Ja, det stämmer.
Jag ska tala om, Kevin av Bingley,
att jag verkligen dräpte den där draken.
Ingen såg mig göra det, men jag dräpte den absolut.
Därför är jag sheriff.
Och folk fruktar mig rätteligen,
för jag kan vara en mycket grym man.
Hur vågar ni banditer försöka hjälpa byborna att göra uppror?
Men de svälter ju.
Lite sugna på sin höjd.
Låt mig förklara.
Byn och byborna är livegna.
Åkrarna och folket tillhör mig.
- Ja, det är väldigt tydligt. - Logiskt.
Så, vi ska väl gå. Vilket misstag man kan göra.
Vi ska återvända till byn imorgon bitti.
Och om skörden inte är färdig att hämtas i gryningen,
ska jag personligen bränna ner byn till grunden.
Jaha. Tja, den personliga touchen är verkligen viktig.
Så vi slipper bli torterade?
Nej. Ni ska torteras ändå.
Okej. Jag bara kollade.
Alltså, jag vet inte hur jag kom hit,
men jag letar efter mina föräldrar.
Landade de också på fartyget? De ser ut ungefär så här.
SAKNADE
Jättegamla, alltså.
Inte?
Okej. Det här är Kevin.
Han är en nörd.
Nördiga Kevin.
- Nördiga Kevin. - Nördig?
Han pratar mycket. Alldeles för mycket, ärligt talat.
Jag gillar den pojken.
Men han pratar mycket.
Jag vet inte vad du säger, men bra.
Vad sitter du inne för?
De påstår att jag är en häxa.
Bränner de inte häxor?
Vanligtvis, men jag får leva för att läka deras vårtor.
Vilket hyckleri.
Det är hyckleriet som smärtar mest.
Verkligen?
Nej, det är tortyren.
Hör ni det, allihop?
Vi måste rymma.
Bittelig.
Gör medicin. Du är en häxa.
Dansa naken runt en brasa. Häxa. Tillbe en get. Häxa.
Förbanna folk med en talande katt. Häxa.
Sjunka till sjöbotten i en halvtimme och sen flyta upp igen.
Häxa.
Vi tar våra grejer och sticker.
Hjältar! Ni ser knappt torterade ut.
- Tack. - Betyder det möjligen att ni…
…besegrade dem?
Jag vill inte beskriva det så.
Krossade dem?
- Likviderade dem? - Nej.
- Dödade dem? - Nej.
- Tillrättavisade dem? - Nej.
Skämde ut dem?
- Skymfade dem? - Nej.
- Generade dem? - Inte precis, nej.
- Pratade med dem? - Ja, vi… pratade med dem.
Bra! Ni läste lusen av dem.
De lär inte terrorisera den här byn mer.
Inte efter att ni läst lusen av dem.
Sheriffen bad oss visserligen att tala om
- att han ska bränna ner er by. - Ursäkta, vad sa du?
- Vi ska bara hämta våra grejer. - Jag hörde inte riktigt.
Du måste tala tydligare.
De tänker bränna ner er by.
Jag beklagar.
Det här är hemskt. Byn är det enda vi har.
Ja.
Kan ni inte hjälpa oss?
Vi borde nog göra det.
Vadå? Det var ju de här som ville bränna oss som häxor.
De var rädda. Vi kanske kan använda fruktan som vapen.
Jag… Nej.
Det kunde vi nog.
Men har ni nåt vapen vi kan använda som vapen?
Framåt!
Jag ser inte till min skörd, borgmästare!
Ni ligger nog lite illa till allihop!
Det är jag, Penelope, drakdödare och mästerhäxa.
Hon tar fingret från handen och sätter tillbaka det igen.
Vi måste bort härifrån.
Det är en illusion, idiot.
Jag vet hur hon gjorde det.
Det är enkelt. Hon skär av tummen, bara.
Så här.
Oj.
Ge mig min skörd,
annars bränner jag ner byn till grunden.
Det tror jag inte.
Akta er! Häxpojken!
Just det. Frukta.
Vad är det där?
Nåt slags…
…prydnadsskrin i onyx?
Åh, hjälp oss.
Vi är fast inuti häxpojkens lilla fängelseskrin.
Åh nej.
Detta är djävulens magi.
Just det.
Akta dig, annars åker du också in i den.
Så alla är fast i detta lilla sataniska skrin?
Ja.
Du också, om du inte aktar dig.
Titta, en vargunge.
Hallå där!
Nu har jag det magiska skrinet.
Ursäkta, jag vill inte klaga, men repet svider som eld.
Bry dig inte om det.
Det är den riktiga elden som dödar dig.
Just det. Ja.
Önskar att jag inte bar en utstyrsel gjord av kvistar just nu.
Här uppe. Vi har en plan.
Vi far tillbaka genom portalen och tar hjälp av hunnerkrigarna.
Känner du hunnerkrigarna?
Jadå. Goda vänner. Vi färdades med dem och vann deras förtroende.
Jag tror inte att tiden räcker.
Tar inte det flera månader?
Om mina uträkningar stämmer
dyker vi upp bara några ögonblick senare.
Verkligen? Okej, då.
Förstår ni er på kartan?
Snart så.
- Vadå? - Uppehåll dem.
Vi är snart tillbaka med en hunnerarmé.
Hallå.
Vi ska rädda er.
Ja, lita på oss.
Jag sitter fast.
Jag sitter fast på toaletten.
Jag sitter fast.
Okej. Vi är snart tillbaka.
Vi kommer att dö.
Ja, det här blir en fin brasa.
Och sen blir den förstörd av att folk skriker:
"Åh, hjälp. Jag brinner."
Du måste inte göra det här.
Jo, det måste jag.
- Varför? - För sheriffen sa att jag måste.
Ni kan väl tänka själva.
Ni kan fatta egna beslut.
Jag menar att ni inte behöver bränna nån alls.
Om jag inte gör det, blir jag torterad av Timothy här.
Det stämmer.
- Timothy är en obeveklig torterare. - Sant.
Jag är den näst värsta av oss.
Okej. Men om du låter bli att tortera, Timothy?
Tja, i så fall torterar James mig.
Ja, antingen jag eller Laura.
Jag måste tortera mer,
för kvinnor har sällan det jobbet,
- ens nuförtiden. - Typiskt.
Jag måste tortera dubbelt så hårt bara för att märkas.
Och om inte James och Laura torterar Timothy,
torterar jag dem.
Det jäkla systemet.
Ja, det är systemet.
Jag har aldrig tänkt på det så.
Okej, men om ni kommer överens om att inte tortera nån?
- Då blir vi torterade. - Ja, det blir vi.
Men av vem?
Vänta. Jag förstår vad han menar.
Om ingen av oss torterar, så blir ingen torterad.
Menar du att sheriffens makt över oss faktiskt är vi själva?
Och därför har han ingen makt alls?
Ja.
Det skjuter liksom pilar ut ur min hjärna.
Jaha. Nu vill jag att ni bränner alla de här människorna.
Förresten, bränn hela byn till grunden.
Fast inte puben, förstås. Vi behöver nånstans att fira.
Faktiskt, sir… Och jag hoppas att jag inte har fattat fel,
men vi har nog beslutat att inte bränna dem.
Eller hur?
Jag trodde att de skulle säga: "Nej, bara dig, James."
Du förstår, problemet är att om du inte gör precis som jag säger,
låter sheriffen tortera mig.
Men av vem?
Av hans sol…
Ja.
- Visst? - Visst.
Jag förstår… För ni… Ja.
Wow.
Jösses. Vet ni vad?
Befria dem.
Säkert?
Släpp dem. Allihop.
Ni vet, jag har torterat så många genom åren.
Jag har hängt, steglat och styckat så många att jag har tappat räkningen,
men nu inser jag att jag själv är det största offret för all tortyren.
Det var absolut alla du torterade.
Ja, med piggar och sträckbänkar.
Ja, självklart var de inblandade.
Var är den där hemska sheriffen?
Jag spelade ju på den där.
Du och jag behöver prata lite.
Det var här vi lämnade dem.
De hoppade överbord och uppslukades av havet!
Hoppade han här?
Gör inte likadant.
Jag gör likadant. Tack.
Jag vet inte vad du säger.
Okej.
Jag gillar henne.
Mycket trevligare än den förra.
Det var ju en demon.
Kom igen. Var är du?
Och de djuren utvecklades till…
…dinosaurer.
Som utvecklades till fåglar.
Intressant. Men det låter lite som kätteri, tycker jag.
Min poäng är att det inte finns några drakar.
- Men vi bör ändå vara rädda för drakar. - Nej.
- Häxor? - Nej.
- Utveckling? - Nej.
Här är vi nu!
Tillbaka i sista stund!
Släpp loss dem.
Ni stack för länge sen.
Gjorde vi?
Jag tog med de här äggen som hjälp mot svälten.
Och hunnerkrigarna?
Det gick inget vidare.
Ja, de upptäckte att jag hade lånat några saker av dem.
Men på plussidan fick vi mycket karterfarenhet.
Och Kevin, jag är säker på att vi hinner rädda dina föräldrar i tid.
- Tja, vi… - Är säkra.
Vi trodde inte att ni skulle återkomma.
Jag är tvungen att gifta mig imorgon.
Du är elva år gammal, Kevin. Du vill inte bli en gammal ungkarl.
Jag känner henne knappt.
Ni kan prata när ni är gifta.
Tack vare er alla har vår by fred nu.
Jaha, så jag gjorde ett bra… Vi gjorde ett bra jobb.
Okej. Och betalningen?
Allt vi äger är ert.
Jaha, gobelängen med den tjusiga mannen?
Ta vad ni vill.
Bra, för jag har redan stulit den.
- Ja. - Sparar tid.
Jaha, du skar ut den ur mitten, va?
Ja, det gjorde jag.
Vet ni vad?
Jag red till jobbet i morse genom tårarnas skog,
som jag gör varje morgon.
För första gången nånsin slogs jag av…
Ni vet, jag kunde känna Moder Jords kyliga andedräkt mot min kind.
Men det var inte bara ansiktet,
det var liksom även min själ, om ni fattar.
Jadå.
Det fick mig att tänka att vi alla är träden, himlen,
myrorna, insekterna, fåglarna.
Vi är alla ett enda stort kollektivt medvetande.
Vi är en enda stor energi.
I rättan tid.
Hej, lilla kompis.
Där är du ju.
Det finns nog inget vackrare på Guds gröna jord
än åsynen av en…
Drake!
De finns!
- Fort, Widgit… - Ja?
…är portalen till dinosaurerna öppen än?
- Ja, kanske. - Åh nej.
Drakar!
Det är en pterosaur!
Drakar! Kevin, du ljög för oss!
Det är bara en stor bevingad reptil!
Det är precis vad en drake är!
- Drake! - Modiga Penelope, dräp den!
Sätt fart, sätt fart!
Sätt fart!
Beklagar, Aldith, jag måste sticka.
Jag måste rädda mina föräldrar,
kolklumparna som jag presenterade dig för.
Hej då.
Nu är vi nog i säkerhet, Penelope.
Ja. Jag tror det.
Okej.
Försökte katten just döda oss?
- Ah… - Det är vidskepelse.
Jag tror att katten puffade ner skråpuken för att krossa oss.
Men hur?
Bra försök, herr Katt.
Mjau, mjau.
Nej, Demon, du får inte äta katterna. De är i förbund med mig.
Har du hittat banditerna?
Ja, jag har hittat banditerna.
Var är Fianna? Finn Fianna.
Var är hon?
TROJA 1 200 FVT
Jösses Amalia.
DELVIS BASERAD PÅ KARAKTÄRER
SKAPADE AV TERRY GILLIAM OCH MICHAEL PALIN
BASERAD PÅ FILMEN TIME BANDITS
Undertexter: Bengt-Ove Andersson