ZLODĚJI ČASU
JAPONSKO 1200 N. L.
No ty vogo! Kdo jste?
Jsou tu nepřátelé.
V tomhle lese si musíš dávat pozor.
Mluvíte japonsky?
Mám za sebou jednu lekci, umím počítat do pěti.
Pět.
Jo. Tak jdeme.
Jo a neviděla jste tohohle šprta?
Nějak ti ublížil?
Ano, můj bratr.
Ano? Ublížil?
Bratr. Ano.
Ty vogo. Jste hustá.
Takže, brácha je Kevin a má ukňučenej hlas, jakože:
„Ahoj, mami a tati.“
Vlastně ne. Spíš: „Ahoj, mami a tati.“
Ahoj, mami a tati. Buďte v klidu.
ANGLIE 700 N. L.
Jsem pořád s tím gangem zlodějů, co si říkají Zloději času.
Mami, říkalas, abych se členem gangu nikdy nestal, takže se omlouvám.
A táta na to řekl: „Kevin? Ten nikdy v gangu nebude. Jen se na něj podívej.“
No a podívejte se na mě teď. Jsem v gangu.
To je katastrofa.
Není tu co krást. Žádnej poklad. Jen starý knihy.
Hele, a co tohle?
To je medovina,
středověký alkoholický nápoj z medu.
Takže bezcennej. Musíme pryč. Jdeme.
Nejsme nejdrsnější gang.
- Ani nejstylovější. - Běž.
Ani nejnebezpečnější.
Ani nejstatečnější, ani nejsehranější.
A nejsme nejchytřejší
- ani dobří vyjednávači… - Dozadu.
…a neshodneme se na tom…
- Stůjte. - …kdo má říkat ‚jdeme‘."
Jdeme!
Rozhodně nejsme nenápadní a neumíme se schovávat.
A tady…
Ani krást věci, ani dělat cokoliv, co s gangy jakkoliv souvisí.
Vezmi to za madlo.
Ale gang jsme.
- Hele. - Tak. Jdeme.
A cestujeme časem, abychom vás našli
a zachránili, protože jsou z vás bohužel hroudy uhlí.
Což je možná moje chyba.
Pardon.
Penelope?
S portálem je něco špatně.
Zasekává se.
V tomhle stavu je nepoužitelný.
Aha, tak ho zakryj.
Bitteligu, pomoz mu.
Otevři, Šikulo.
- Jo. - Někdo jde.
Utečte. Schovejte se.
Šikulo, ty seš ale poleno.
Může to být nebezpečné.
Jo.
- Může to být nebezpečné. - Pojď.
Běž to ověřit.
Díky. Prosím.
Penelope mě občas pověří zhodnocením rizika.
Hlavně nic nedělej rukama.
- Kdo má prachy? - Larry.
- Opožděnej Larry? - Jo.
Pročs ty prachy sakra svěřil jemu?
Chodí vždycky pozdě. Víš to.
Tak jo, ten druhý gang přijde sem.
Je to velká akce.
Prý jsou nebezpeční, tak zachovej klidnou hlavu, jo?
- Jo. - Jo.
Larry, jdeš pozdě.
Lidi.
Pardon, že jdu pozdě, šéfe.
Jsou tam nějací gangsteři a vedou gangsterský řeči.
Někdo mluví.
Gangsteři?
- Dělejte, že tu nejsme. - Dělejte, že tu nejste.
Hej, Bumpsi, jsou za těma bednama.
A co tam dělají?
Nevím. Takhle ztuhli.
Co? Takhle?
Takhle.
Haló? Máme jít my za váma, nebo vy půjdete sem?
Vyjděte.
Nějak nás našli.
Kdo to sakra je?
- Nikoho takovýho jsem ještě neviděl. - Nikdy v životě.
- Jste ten gang? - Odpovězte neurčitě.
Máme ty prachy.
Jsme ten gang.
- Jo. - Bezva.
My jsme ten druhý gang.
Víte co, mami a tati? Potkali jsme další gang.
Kde je chlast? Prachy máme.
Chlast?
Jo, chlast!
Máte pro nás prachy výměnou za chlast.
- Tak mu ho dej. - Medovina.
- Máme ho. - Chlast.
Medovina? Ty to znáš?
- Ne. - To my neznáme.
- Držím, šéfe. Držím. - Opatrně, Šikulo.
To je starý alkoholický nápoj z medu.
Dej to sem. Dej mi to. Šikulo, nehýbej se.
Dobrá medovina. Máte jí víc?
No ano, máme. Lidi?
Penelope jim prodala chlast, co ukradli mnichům v osmém století.
Řekla, že mniši stejně nemají kšeftovat s alkoholem.
Efektivní.
Efektivita a dochvilnost jsou pro náš gang důležité.
- Slyšíš, Larry? - Jo.
Rozjíždím zločineckou organizaci, ale chybí…
- Ta organizace. - …ta organizace. Jo.
Vést gang je dřina.
My vlastně vůdce nemáme.
Gang bez vůdce? To neznám.
Jsme spíš taková rovnostářská skupina.
Takže rozhodujeme hlasováním a slovo mají všichni.
- Nemáme. - Ale jo, protože tak já to chci.
Na slovíčko, prosím vás.
- Dobře. - Jo.
Myšlenka gangu bez vůdce se mi líbí.
Jsem pod tlakem a vyčerpává mě to.
Jo, vyčerpává to.
Co když špatně rozhodnu a někdo zařve?
- Jo. - To se nedá.
- Ne. - Kvůli vám někdo zařval?
Bohužel ano.
Po plácnutí po zadku. Odháněla jsem komára.
Šikulo. Bože, on upustil…
Šikulo, nech to ležet.
Nech to být.
To znám.
- Ten kluk pro vás dělá? - Jo, teď už jo.
- Zdravím. - Zdravím?
To říkává.
Tak jdeme. Odchod.
Přijďte dnes na večírek.
- Vím, že nepřijdete pozdě. - Už nás znáte.
Penelope si myslela, že druhý gang uznává její vůdčí schopnosti.
Šikulo!
Zdálo se, že ji respektují.
Larry, ovládej se.
- Byla to ona? - Madam Queenie. Ten sklad je její.
Vypadá jinak, než jsem myslel.
To je jasný. Vytváří kolem sebe auru tajemna.
Šéfe, dělá pro ně i malej kluk.
- To je Dětská tvářička. - Ten, koho se všichni bojí?
Jo, ten.
Ten Brit, co řekl „zdravím“ místo „dobrý den“?
Znáš někoho s dětinštější tváří než skutečný dítě?
- Fakt myslíš, že to byla Queenie? - Jdeš s křížkem po funuse.
Koukneme se na ty prachy.
- Nejsou tu. - Co?
Jsou tu jen malinké malby starých mužů.
Podvedli nás! Ani to není originální.
- Neměli jsme jim věřit. - To je ošklivé.
Ne. To by nešlo, aby nám dali malinkatý malby a prošlo jim to.
Ty papírky můžete použít.
K čemu? Založíme si galerii se starýma chlapama?
Je to hotovost. Peníze.
V téhle dobře se jim říká „prachy“ nebo „love“.
Love. Bezva. O tom teda dost pochybuju.
Ale hezká báchorka.
Jdeme.
- Love. - Ano.
Víte co, mami a tati?
Podíváme se, kde vlastně jsme.
Ocitli jsme se v New Yorku v roce 1929.
Vím, že jste se sem chtěli podívat.
Škoda, že to není za lepších okolností,
že nejste dva neživé kusy uhlí, co s sebou nosím v batohu.
Ty jo.
Poslouchejte. „Večer to roztočíme. Budete pařit, jak jste ještě nepařili.“
Nepařili jsme nikdy. A vstup stojí 35 centů.
Co jsou centy?
Love. Ty máme.
Ale na večírcích pozor.
Mohou být nebezpečné.
Bratranec Hammeda pořádal večírek, když rodiče nebyli doma.
Někdo hodil bluetoothovej reprák do záchodu,
protože se mu nelíbila hudba, ale začal hořet.
Jak, když byl v záchodě?
Já u toho nebyl. Nepozvali mě.
Ale tady zván jsi a jdeme tam všichni.
Nevím, no.
Kevine, nejde o všem jen číst.
Musíš něco i uskutečnit. Trochu žít.
- Možná to zkusím, trošku. - Jo.
Pojď, máme zpoždění.
Každý ví, že 15 minut zpoždění v New Yorku nevadí.
Nikdo tu není.
Co to sakra je?
Alkohol.
- Chutná po medu. - Myslíš, že madam někdo leze do rajonu?
Snad ne.
To se nedělá.
To teda ne.
Jsme v Harlemu během Harlemské renesance.
Lidi tu právě teď tvoří umění, píšou knihy a skládají hudbu.
Neuvěřitelný. Čtu si o staré době v té konkrétní době.
Jo, skvělý.
Zjistíme, co za ty „peníze“ dostaneme.
Teď je období prohibice. Alkohol je zakázán.
Jako když máma tátovi zakázala pivo poté,
co se opil na jarmarku a flirtoval s paní Broadribovou.
Sice platí zákaz, ale lidi ho porušují.
Akorát za pití platí víc.
Ten druhý gang by se vám líbil.
Dobrý večer, jste tu. Pojďte…
Třeba Bumpy Johnson je takový jejich vůdce.
Jako Penelope vede zloděje.
Larryho už znáte.
A Opožděnej Larry.
Říká se mu tak, protože chodí pozdě.
- Zdravím. - A je to Larry.
Jaks mohl přijít pozdě? Šel za mnou.
- Jak to? - Pardon.
Pak je tu Ernie Šikula.
Říkají mu tak, protože je trdlo.
Je to sarkastická přezdívka. Jako když mi Saffron říká Šviháku.
- Zdravím. - Zdravím.
Ale podívejte se teď.
Udělejte si pohodlí. Bavte se. Objednejte si pití.
Návštěva nelegálního baru. Můj vůbec první zločin.
Teda když nepočítáte, jak jsem okopíroval stránku z knihy
bez výslovného souhlasu vydavatele.
Úžasné.
Velice zajímavé setkání.
Tomu říkám život. Konečně se nám začíná dařit.
Mám migrénu a je tady moc cizích lidí.
Moc lidí, kterým se nedá věřit.
Snaž se bavit.
Radši ne.
Vidíš tu ženskou?
Ona tomu všemu velí.
- Ona? - A to je její gang.
Dodali to medový pití. Jsou to tvrďáci.
Tvrďáci, jo?
Velcí tvrďáci.
- A to je Dětská tvářička. - Ten kluk?
- Koukni. - Je jak dítě v obleku.
Vůbec jí nerozumím.
To mě zaujalo, zmátlo. Cítím se skvěle, mám depresi.
Pardon, co je tohle za hudbu?
Jazz, zlato.
Jazzlato?
Jazz.
Přemýšlel jsem, že přejmu váš způsob vedení gangu.
- Už nikdo nezařve. Je to stres. - Ano, já už na to taky nemám.
Ten jejich výraz je vždycky… Nedá se to.
- Přesně. - Jo.
Pokaždé vypadají tak nějak překvapeně. Jakože…
Ne, spíš takhle.
Jo, ale někdy jsem i zažila, že zařvali: „Hej!“ Jako že se naštvali.
Spíš: „Neubližujte mi prosím. Dám vám cokoliv.
Nedělejte to. Proboha. Nedělejte to.“
Co? Ne, spíš to je jako že: „Proč tak ubližuješ mýmu zadku?“
- Zadku? - Jo.
Máme k tomu odlišný přístup.
Tak jdeme na to?
- Na co? - Zatančíme si?
- Proč? - Pro zábavu.
Dobře.
Je mi hrozně trapně.
Nám všem. Běžte s tím jinam.
Chcete pokračování?
Bože. Pozor, jde sem.
Díky. Zázvorovou limonádu, prosím.
Na účet podniku.
O rozhodnutích začneme hlasovat.
Je to lepší, protože každý dostane slovo.
- Že? Souhlas se mnou. - Souhlasím.
- Jo. - Madam Queenie, inspirujete nás.
Děkuju.
A neříkejte mi madam Queenie. Buď madam, nebo Queenie.
Vaše přání je mým rozkazem.
Tak jo.
Kolik jsi toho vypil?
Co dodat?
Jmenovala se Alana Mortimerová a hezčí holku jsem neviděl.
A co bylo dál?
Jednou u obchoďáku ji políbil jeden kluk Riley.
Mizera.
Pak už ho nikdy nikdo neviděl.
- A kvůli tobě je v Pánu? - V Prestonu.
V Prestonu?
To je chladný.
Jo, docela chladno tam je.
Všichni jsou v mé přítomnosti nervózní.
Asi nějak zjistili to o té knihovně.
Dobrý?
Myslím na Susan. Vůbec o tom nemluvíme.
Podle mě, že se o tom bavíme hodně. Možná až moc.
Čím víc piju, tím víc se o tom chci bavit.
Jo aha.
- A už dobrý? - Jo, takhle to stačí.
- Tak. Díky moc. - Milady.
Musím vám stručně, ale od srdce říct „paráda“.
Děkuju.
Můžu se zeptat, co znamená šubyduby?
To byl jen sket, improvizace na hudbu.
Hlas lze použít jako nástroj, nejen jím sdělovat text.
Jo aha.
V té poslední písni jste zpívala: „Řekla ‚Zazazu wow.‘“ To je co?
Zaza zazu wow.
Asi to znamená, že byla v úžasu,
že ji to ohromilo, oslnilo, moc bavilo.
Ten pocit znám.
- Ano? - Ano, já miluji slova.
Jsem herec.
Ale nerad o tom mluvím, že jsem herec.
Ale jsem herec.
No teda. Hrajete i ve zvukových filmech?
Ve zvukových, v obrazových, ve všech.
A doprovodíte mě domů?
Rád bych, ale nevím, kde to je.
Večírek s ohněm v záchodě na tohle nemá.
Běž se vycpat, bratranče Hammeda Johnsona.
- Charlie, tady madam Queenie. - Ano?
Rozjeďte kampaň o volebním právu.
Je to moudré?
- Určitě? - Je to důležité.
Rozumím.
Pak zajděte k Dutchi Schultzovi a rozmlaťte mu okna.
Nemá mi co vyhrožovat. Zabiju ho! Harlemu vládnu já!
Madam Queenie?
Daruj peníze na knížky pro děti. Musejí číst.
- Dobře, šéfová. - Dobře, drahoušku.
- Jdu na to. - Tak zatím.
Madam, někdo vám leze do rajonu.
Odkud operují?
To je právě to, šéfová.
Asi operují z jednoho vašeho skladu.
- Lezou mi do rajonu. - To jsme si říkali taky.
Lezou vám do rajonu.
Napadlo nás, že je navštívíme.
- Jo. - „Navštívíte je.“
Ne. Zajděte tam a vyděste je k smrti.
To jsem tou návštěvou myslel.
Tak to řekni přímo.
Když mluvíš takhle, nikdo neví, jak to myslíš.
Mami, tati, já vás zachráním.
Pardon, že jsem se chvíli neozval.
V New Yorku je to divoký.
Měl jsem limonádu.
Vím, že jste mi říkali, ať dávám pozor na sestřičku.
Zapomněl jsem. Pardon.
Ale Saffron je určitě doma a žádné nebezpečí jí nehrozí.
- Někoho tu přeměnili na pravé uhlí. - Na pravé úhly?
Ne, na pravé uhlí.
To teda nemají nic moc. Ale mně to je fuk.
Tamhle.
Unikla z toho kamene. Zkusila jít dveřmi, ale to nešlo.
Měla zpomalené tělo i myšlení.
V tom kameni byla dlouho.
Ten, kdo tu byl, se otočil… a byl na uhel.
Pak šla pomalu nahoru.
Pomalu?
Jo, byla v tom kameni dlouho.
Pořád říkáte, že ona.
Ano.
A jestli to je tamta, tak je ten, koho hledá, v nebezpečí.
Hledá Zloděje času, že?
Jo, přesně.
A proto jsme tady?
Máme je najít a sdělit to Nejvyšší bytosti?
- Jo. - To znělo, že jste zapomněla.
Ano, znělo.
Dává smysl, že byli tady.
Cítíte tu energii?
Ne.
Ne. Vy jo?
Ano.
Byl tu někdo, kdo má obrovskou moc.
Baví vás tahle práce?
Pracovat pro Nejvyšší bytost je poslání, ne práce.
I když je to s ním těžké, je despotický a všechny ovládá?
Je pod velkým tlakem.
Ti zloději netuší, co způsobili.
- Vážně má ta mapa takovou moc? - Ano.
I ten kluk.
Mami, tati, jsem součástí zločinecké akce.
Zloději teď začali i padělat,
- což bylo ve 20. letech oblíbené. - Ano.
Ale jejich padělky by potřebovaly zlepšit.
Jazzová bankovka.
Bambilion dolarů.
Hodnota vlastní sebeúcty. Každý člověk má jinou.
Lepší než originály. Hele.
Alto potkal spřízněnou umělkyni, která ho učí jazzový jazyk.
- Dáš si… sendvič? - Jo.
A zloději dál kradou medovinu mnichům
a vyměňují ji za love.
Což je, ano, nelegální. Já vím.
Dělejte. Pospěšte.
Došlo ale k malému problému.
Stůjte! Vy! Zloději!
Běžte! Ne!
To ne.
Možná se k vám dostanu za delší dobu, než jsem myslel.
Takže Bittelig a Judy tam uvízli?
Jo, správně. Portál je velice nestabilní.
- Já to říkal. - Načasovali si to dost blbě.
Dobrý den.
Ale ne. Teď ne.
- Musíme je odtamtud dostat. - Bezva nápad.
- Něco vymyslím. - Jo.
Ty kšefty vám hezky klapou. Byla by škoda, kdyby se něco přihodilo.
Ano, byla by to škoda.
Já neskončil. Ještě jsem chtěl něco dodat.
- Pracuj na tom, jo? - Jak?
- Nevím, na matiku jsi ty. - Jo.
- Jejda. Jsme to ale nešikové. - Velcí nešikové.
To nevadí. Já jsem taky nemehlo.
Já taky.
Jo, je hrozný kopyto.
- Emmie, dnes mě to s tebou moc bavilo. - Mě taky.
Bylo hezké tě poslouchat a procházet se s tebou.
- Ano. Alto, děláš mi starosti. - Protože jsem herec bez stabilního platu?
Ne, že po tobě a tvých kamarádech jdou gangsteři.
Co?
V Harlemu o tom mluví všichni. Madam na vás vypsala odměnu.
A její gorily vás můžou zabít, že jí lezete do rajonu.
S kolegou bychom vás rádi vzali na projížďku k řece.
Aha. Víte co? Jsem pro. To zní odpočinkově.
Jdeme do toho. Jo.
Penelope, nevěř jim jako Písmu svatýmu.
Kevine, každý není bibliofil jako ty.
Penelope.
Dobrý den, přátelsky vypadající muži.
Emmie tvrdí, že po nás jdou gangsteři.
Máme utéct…
Hele. To je pouzdro na housle?
Hrajete jazz?
Ne, nehraju jazz.
Ukaž, na co hraješ.
Na samopal.
- Útěk? - Jo.
Kde všichni jsou?
Za nima.
Pozor.
- Pozor. - Rychle pryč.
- Pozor. - Jeď!
Běž.
Jeď.
Kam se schováme?
Zahni doprava.
A doprava.
Jedou hned za náma.
A pak doprava.
Jezdí dokola? Tak blbej přece není nikdo.
A pak doprava.
Co to sakra je?
Co to sakra, hergot je?
Takhle vypadám z profilu?
A doprava.
Moment. Počkat. Jedeme tam, odkud jsme vyjeli?
Jo, to byste byla moc hodná.
- Všichni umřeme. - Sotva jsem začal žít.
A doprava.
Bumpsi. V tom autě jela madam Queenie.
Tohle je nějaká hrozně pomalá honička.
Zapojíme se do ní?
Portál!
Stát!
- Běž, Judy! - Ať tě ne…
Rychle! Proskočte, než se to uzavře!
Skoč, Judy! Skoč!
Už jsme mysleli, že tam zůstaneme navěky.
Objevil jsem další portál.
Pojďte, proboha. Jdeme.
Ztratil jsem je.
Jaks to dokázal, když jezdí dokola?
Stůj! To je zbytek jejich gangu.
Pojďme je vzít na hezkou projížďku.
Mají Judy, Bitteliga a Widgita.
Jeď za nima.
Mám jet za gangstery, před kterými se snažíme ujet?
Jo. Přesně tak. Výborně.
Ne.
- Hele, já řídím automobil. - Jo.
- Není to tak těž… - Ne! Koukej…
- Pozor. - Tak jo.
„Deset bambilionů dolarů.“
„Hodnota zbavení se strachu.“
Ta je Judyina.
Zanechávají stopu.
Jeď za papírky.
Alto, pozor!
Tady jsou.
Okamžitě je pusťte.
Jo, pusťte je. Promiň, nechám to na tobě.
Ahoj, Penelope a Alto. Kevine.
To jsou ti přátelé, o nichž jsme mluvili.
A tohle jsou naši noví přátelé.
Nejsme přátelé.
Co? Vždyť jste nám chtěli dát kytičky.
Dát vás pod kytičky. To je výhrůžka.
- Jo? - Je?
Proč jste mi teda dali nové boty?
Jsou z betonu.
Abys klesl na dno oceánu.
Musíte ty výhrůžky formulovat jasněji.
To už jasný je.
Hej! Nechte toho. Pusťte je. Nevíte, s kým si zahráváte.
Pokud chcete pokračovat, bude to mít následky
a dopady, z kterých se nedostanete.
Kdo jste?
To je jedno.
Nevíte, kdo je tohle.
To je jeden z největších šéfů v New Yorku.
Dobře, to trochu přehání.
To je madam Queenie.
Ne, madam je naše šéfová.
Co?
Omluvte mě.
Vedete tenhle gang, ne?
Jo. Spíš jsem mluvčí tohohle kolektivu.
- Tohohle gangu. Jo. - Forty Thieves?
- Ne. - Ne, jsme Zloději času.
- Zloději času. - Jo.
- Co? - Jo.
Počkat!
- To je madam Queenie. - Teď ne, Larry.
Zaparkovals až v Connecticutu, že to tak trvalo?
- Vy nejste madam Queenie? - Ne.
- Nevedete gang Forty Thieves? - Ne.
Madam Queenie je naše šéfová.
A tihle nám lezou do rajonu.
Ale to je Dětská tvářička. Nejnebezpečnější gangster Manhattanu.
Dětská tvářička jsem já.
To jako fakt? Vždyť se na sebe podívejte.
- Mám dětskou tvářičku. - Co?
Zastřel je.
Pardon, jestli jsem vás urazil.
Namažte si obě tváře a ono vám to vyhladí…
Co se to tu děje?
- Chystám se je zabít, madam Queenie. - To jste vy?
Ano.
- Vy jste si nás spletl? - Jo, já…
Nás dvě?
Protože jste viděl ženskou ve skladu s chlastem?
- A s gangem. - A s gangem. A myslel, že to jsem já?
Měl jsem v sobě medovinu a zmátlo mě to.
Urazil jste nás obě.
Být vůdkyní je dřina.
- Pro mě ne. - Ani pro mě.
- To je dřina pro všechny. - Kdo jste?
Bumpy Johnson.
- Měl jste mít ty prachy. - Abych koupil váš chlast.
Už to dává smysl.
Už bychom měli jít, tak na nás prosím nemiřte.
Bezva. Díky. Už prodávat nebudeme.
Můžete je odvázat a my zmizíme.
- Widgite, kam půjdeme? - Na pole u Jersey Shore.
To vím, kde je. Tam kvůli mně zařvalo plno lidí.
Teda kdysi tam kvůli mně zařvalo plno lidí.
Kvůli mně taky.
Madam, brzy se vrátíme a začneme obchodovat.
Neopozděte se.
Můžete je odvázat a pustit.
Tak, mami a tati, udělal jsem to, co jste po mně vždycky chtěli.
Našel jsem si kamarády. A udělal jsem i něco, co jste mi zakázali.
Bratříčkovat se se členy gangů.
Ale jsou to stejní lidi, tak se to vynuluje.
- Víte co? - Co?
Vezmu své hochy na dovolenou.
Ale ne. Takže jim vyhrožujete?
- Na dvoutýdenní dovolenou. - Aha, na skutečnou.
- Jo. - To se mi ulevilo.
Hlasovali jsme pro Mexiko.
Je čas na dojemné rozloučení.
Bravo. Ano.
Emmie, neodejdeš se mnou?
I trapné sbohem.
Já nemůžu, Alto.
Protože jsem zloděj?
Ne.
- Protože neumím řídit? - Ne.
Protože jsem herec a nikdy nevíš, kdy mluvíš s mým skutečným já?
Ne, jen tě prostě moc neznám
a vidíme se počtvrté v životě, takže…
- Jo, to dává smysl. - Jo.
Judy, mají intimní chvilku.
- Jo. - Jo.
Snad New York splnil vaše představy.
Jsem rád, že jsem vás sem dovedl.
Třeba se sem někdy vrátíme, až nebudete kusy uhlí.
Mám vás rád.
Kevine, jdeme.
Nashle.
- Kam ksakru jdou? - Chcete o New Yorku vědět zajímavost?
- Ne. - Ne, ty všeználku.
Mluví jen o historii. Pořád: „Blá, blá, historie tohle.
Blá, blá, historie tamto.“
Ano, ten kluk pořád blábolil.
To je Kevin. Kde je?
Šli tam, kde se řeka setkává s horou, a zmizeli v mlze.
Zavedu tě tam.
Démon!
Rychle!
Ty nejsi ním.
Ty neumíš skloňovat zájmena.
Démon.
Kdyby tohle udělala v Bingley před mýma kámoškama, neměla by šanci!
- Jo, máme štěstí, že žijeme. - Přesně.
Pohleďte.
Ty brďo.
Ano. Ty brďo.
A co to je?
Cože to je? To vám povím.
Tohle je Země 2.
Co?
Vím, co si říkáte: „Zneužívá svoji moc.
Co ho to popadlo? Proč to dělá? Co je na současné Zemi špatnýho?“
S originálem nejsem spokojený.
Tvořil jsem ji jako mladý, bezstarostný
a dal jsem ji dohromady tak nějak nahodile.
Jen vám dvěma můžu přiznat, že jsem udělal pár chyb.
Až na dinosaury. Dokonalost.
Že?
- Byli skvělí. - Skvělí.
- A váš oblíbený? - Stegosaurus.
Stegosaurus. Ty?
- Pterodaktyl. - Můj je kontroverzní.
Triceratops.
No fakt.
Měli totiž tři ceratopsy.
No, poskočme asi o bambilion let dopředu.
Do současnosti. A je tady Země 2, pokračování.
Co, jako že stvoříte novou Zemi?
Ne, to by moc trvalo. Bude to velký reset.
Vymažu ji, smažu veškerou historii a nudný věci.
I to, za co se trochu stydím, třeba lidi.
Všeho se zbavím a začnu znovu.
A nemyslíte, že je to trochu naštve?
Koho? Ty lidi, co smažu?
- Jo. - Lidí už mám dost.
Pořád války, konflikty.
Chci spustit něco pořádnýho.
Jenže to nedokážu bez té mapy.
Ale hlavně nesmí padnout do nesprávných rukou.
To by byla pohroma.
A čí ruce tím myslím?
Správně. Ruce vy víte koho.
- Barnabyho. - Barnabyho?
- Ne. - Aha. Ryzího zla.
Ty… Neříkej jeho… Já tady tvořil napětí.
Omlouvám se.
Ale je to tak.
Jestli tu mapu dostane do svých spárů zla, třesu se strachy, co se stane.
PŘEDLOHY POSTAV VYTVOŘILI
PODLE FILMU „TIME BANDITS“
Překlad titulků: Karel Himmer