JAPĀNA 1200. GADS M.Ē.
Jedritvaikociņ! Kas tu esi?
Tuvumā ir ienaidnieki.
Šajā mežā ir jāuzmanās.
Tā ir japāņu valoda?
Nedaudz pamācījos, protu aizskaitīt līdz pieci.
Pieci.
Jā, labi. Nu tad iesim.
Starp citu, neesi redzējusi šo nūģi?
Tas vīrs nodarījis tev pāri?
Jā, tas ir mans brālis.
Jā? Viņš tev nodarīja pāri?
Brālis, jā.
Jedritvaimicīt. Tu esi superīga.
Vienalga, manu brāli sauc Kevins, un viņam ir ņerkstoša balss, tāda:
"Sveiki, mamma un tēti."
Vispār nē, paga. Drīzāk tāda: "Sveiki, mamma un tēti."
Sveiki, mamma un tēti. Nesatraucieties…
ANGLIJA 700. GADS M.Ē.
…bet es aizvien esmu kopā ar zagļu bandu, kas sevi dēvē par laika bandītiem.
Mammu, zinu, ka teici, lai nekad neiesaistos bandā.
Nu, man jāatvainojas.
Tēt, tu teici: "Kevins? Viņš nemūžam nebūs bandā.
Esi viņu redzējusi?"
Nu, paskatieties uz mani tagad. Es esmu bandā.
Tā ir katastrofa.
Te nav nekā zogama. Nekādu dārgumu. Tikai vecas grāmatas.
Ei, ko teiksiet par šo?
Tas ir medalus.
No medus gatavots viduslaiku alkoholiskais dzēriens.
Tātad bezvērtīgs. Mums jātiek prom. Ejam.
Mēs neesam skarbākā banda.
- Vai stilīgākā. - Aiziet!
Vai bīstamākā,
vai drosmīgākā, vai koordinētākā.
Mēs neesam visgudrākā
- vai labākā sarunu vedēja… - Šurp.
…vai vienoties spējīgā…
- Beidz. - …par to, kurš teiks, ka jāiet.
Ejam!
Mums noteikti nepadodas slepenība un slēpšanās…
Šurp…
Vai kaut kā zagšana, vai jebkādas bandas nodarbes.
Jātur aiz roktura.
Bet esam banda.
- Skat. - Tur tas ir. Ejam.
Un mēs ceļojam laikā, lai atrastu jūs
un izglābtu jūs, kas esat traģiski pārvērsti par ogles gabaliem.
Tā varētu būt mana vaina.
Piedodiet.
Penelope?
Šķiet, ar portālu kaut kas nav kārtībā.
Tas mirgo.
Kamēr tas tā dara, nekur nevaram doties.
Labi. Aizsedziet to.
Bitelig, palīdzēsi.
Atver durvis, Nadzīgais.
- Labi. - Tur kāds ir.
Bēdziet, slēpieties.
Nadzīgais… Tāds lempis.
Tā, tas varētu būt bīstami.
Jā, jā.
Tas varētu būt bīstami.
Ejam, vecīt.
Aizej apskaties.
Paldies. Lūdzu.
Dažreiz Penelope man ko uztic, piemēram, novērtēt riskus.
Ja vien tavs nadzīgums nekrīt acīs.
- Tā, kam ir manta? - Lerijam.
- Mūžīgajam Kavētājam Lerijam? - Jā.
Kāpēc, ellē, dod mantu Kavētājam Lerijam?
Lerijs vienmēr ar to nokavē. Tu labi zini.
Labi. Tātad mēs te satiekam otru bandu.
Tas ir svarīgi.
Viņi esot bīstami. Tā ka esi mierīgs. Labi?
- Labi. - Labi.
Lerij, tu kavē.
Draugi, draugi.
Bos, piedod, ka nokavēju.
Redzu vīrus, kas ģērbušies kā gangsteri un arī runā kā gangsteri.
Tur kāds runā.
Kā gangsteris?
- Izliecieties, ka mūsu te nav. - Izliecieties, ka te neesat.
Ei, Lecīgais. Viņi ir aiz tām kastēm.
Ko viņi aiz tām dara?
Nezinu. Vienkārši šādi sastinguši.
Ko? Šādi?
Šādi.
Ei! Gribat, lai ejam tur, vai atnāksiet ar mums iepazīties?
Nāciet. Nāciet.
Viņi kaut kā mūs atraduši.
Kas, ellē, viņiem kaiš?
Nekad neesmu nevienu tādu redzējis.
Savu mūžu neesmu neko tādu redzējis.
Esat banda?
Nedodiet viņiem skaidru atbildi.
Mums ir manta.
Jā, esam banda.
- Jā. - Labi, lieliski.
Mēs esam otra banda.
Mammu un tēti, varat iedomāties? Mēs sastapām vēl vienu bandu.
Kur jūsu grādīgais? Mums ir manta.
Grādīgais?
Ā, grādīgais.
Manta mums apmaiņā pret grādīgo.
- Dod viņam grādīgo. - Tas ir medalus.
- Jā, ir. - Grādīgais.
Medalus? Nadzīgais, esi dzirdējis tādu?
- Neesmu. - Neesam par tādu dzirdējuši.
Es turu, bos.
- Es turu. - Uzmanīgi, Nadzīgais.
Tas ir sens alkoholisks dzēriens no medus.
Iedod. Ļauj pagaršot. Nadzīgais, rāmi.
Labs medalus. Ir vēl?
O jā. Jā… Mums ir vēl. Draugi.
Penelope pārdeva viņiem grādīgo, ko nozaga no 8. gadsimta mūkiem.
Viņa to pamatoja tā, ka mūkiem nevajag niekoties ar grādīgo.
Efektīvi.
Efektivitāte un precizitāte mūsu bandai ir ļoti svarīgas.
- Dzirdi, Lerij? - Jā.
Mēģinu radīt noziedzīgu organizāciju, bet kā trūkst?
- Organizācijas… Zinu. - Organizācijas. Jā.
Grūti būt bandas vadonim.
Vispār mums būtībā nav vadoņa.
Banda bez vadoņa? Nekad neesmu dzirdējis.
Mēs drīzāk esam egalitārs kolektīvs.
Proti, mēs pieņemam lēmumus balsojot. Visiem ir balss.
- Nē, nav. - Ir gan.
Jo man tā patīk.
Īsi aprunāsimies, lūdzu, ja neiebilstat.
- Labi. - Jā, jā.
Man patīk doma par bandu bez vadoņa.
Uz mani ir tāds spiediens. Nogurdinoši.
Jā, nogurdinoši.
Ja nu pieņemu nepareizu lēmumu un kādu nolaiž no kājām?
- Jā. - Kas tā par dzīvi.
- Tā nevar. - Esi kādu savējo nolaidusi no kājām?
Nu, diemžēl jā.
Dzinu prom odu, situ pa dibenu, viņš nogāzās.
Nadzīgais… Ak dievs. Viņš nometa…
Vienkārši… Nadzīgais, atstāj…
atstāj… vienkārši… Atstāj.
Jūtu līdzi.
- Tas sīcis ir jūsu bandā? - O jā. Nu, tagad ir.
- Sveicināti. - Sveicināti?
Viņš tā saka.
Jā. Ejam, puiši. Ejam prom.
Atnāciet uz īresnaudas vākšanas ballīti.
- Zinu, ka nenokavēsiet. - Jūs mūs pazīstat.
Penelope domā, ka otra banda pamanīja viņas vadones talantu.
Nadzīgais!
Tiešām šķita, ka viņi viņu ciena.
Nāc, Lerij. Savācies!
Esi drošs, ka tā bija viņa?
Protams, Kvīnijas kundze. Tā ir viņas noliktava.
Nezinu, viņa izskatījās citādi.
Nu protams.
To sauc par noslēpumainību.
Bos, viens no viņiem bija puika.
Tas ir Bēbjģīmis.
Bēdīgi slavenais Bēbjģīmis, no kura visi baidās?
Jā, tas ir Bēbjģīmis.
Tas britu puika, kas teica "sveicināti", nevis "sveiki"?
Vai esi redzējis kādu seju, kas vēl vairāk izskatītos pēc bēbja?
Tu tiešām domā, ka tā bija Kvīnijas kundze?
Lerij, tu nokavēji šo sarunu.
Labi, apskatīsim šo mantu.
- Tā nav manta. - Ko?
Mazi vecu vīriešu zīmējumi.
Esam piekrāpti. Nav pat mākslas darbi.
- Zināju, ka nevar uzticēties. - Nu, šausmīgi.
Ne-e, nevar tā: iedot mums vecu vīru zīmējumus un aiziet.
Varat to papīru izmantot.
Kam? Dibināt veco vīriņu mākslas galeriju?
Tā ir skaidra nauda.
Šajā laikmetā to sauc par "mantu" vai "džunguru".
Džungurs. Lieliski. Labi. Nu, man nešķiet iespējams.
Taču ticams stāsts.
Ejam!
- Džungurs. - Aiziet.
Zināt, mammu un tēti?
Labi, paskatīsimies, kur esam.
Mēs esam 1929. gadā Ņujorkā.
Zinu, ka vienmēr esat gribējuši šurp atbraukt.
Žēl, ka apstākļi nav labāki.
Esat divi nedzīvi ogles gabali, ko turu savā jostas somā.
Oho.
Paklau. "Šovakar būs varens vakars. Tādā ballītē neesat nekad bijuši."
Mēs neesam nekad bijuši.
Un ieeja ir 35 centi.
Kas vispār ir centi?
Džungurs. Mums jau tas ir.
Taču pabrīdināšu par ballītēm.
Tās var būt bīstamas.
Hammeda Džonsona brālēns sarīkoja tādu, kad viņa vecāki bija izbraukuši.
Kāds iemeta Bluetooth tumbiņu podā,
jo viņam nepatika mūzika, un tad tā aizdegās.
Un kā tā aizdegās, ja bija podā?
Es neredzēju. Nebiju ielūgts.
Nu, uz šo tu esi ielūgts. Un mēs visi iesim.
Es nezinu.
Kevin, nedrīkst par piedzīvojumiem tikai lasīt.
Tie ir jāīsteno. Nedaudz jādzīvo dzīve.
- Varbūt tiešām dzīvošu nedaudz. - Jā.
Ātrāk. Mēs kavējam.
Ņujorkā 15 minūšu kavēšanās nozīmē, ka esi laikā. To zina visi.
Te neviena nav.
Kas, ellē, tas?
Alkohols.
Garšo pēc medus.
Domā, kāds ielauzies Kvīnijas kundzes teritorijā?
Lai tik pamēģina.
Nebūs nekādas ielaušanās.
Nebūs gan.
Mēs esam Hārlemā Hārlemas renesanses laikā.
Šeit un tagad tiek radīti daudzi rakstniecības, mākslas un mūzikas darbi.
Nespēju noticēt, ka lasu par tik nozīmīgu laiku tieši tajā laikā.
Jā, tas tik ir kaut kas.
Paskatīsimies, ko varam dabūt par šo tā saucamo "naudu".
Šobrīd ir prohibīcija. Tas nozīmē, ka alkohols ir aizliegts.
Līdzīgi kā mamma aizliedza tētim vairs dzert alu,
kad viņš ielas tirdziņā piedzērās un flirtēja ar Brodribas kundzi.
Lai gan tas ir aizliegts, cilvēki vienalga dzer.
Viņi tikai par to maksā vairāk.
Domāju, jums patiktu otra banda.
Ei, jūs atnācāt. Nāciet iekšā…
Tas ir Lecīgais Džonsons. Viņš ir tāds kā viņu rūpala vadonis.
Līdzīgi kā Penelope - bandītiem.
Jūs atceraties Leriju.
Un tas ir Mūžīgais Kavētājs Lerijs.
Viņu tā sauc tāpēc, ka viņš vienmēr kavē.
- O jā. Sveiki. - Vārds - Lerijs.
Lerij, kā varēji nokavēt, ja biji… Viņš bija man blakus.
- Kāpēc nokavēji? - Piedod.
Un tad ir Ērnijs Nadzīgais.
Viņu sauc tā tādēļ, ka viņš ir nedaudz neveikls.
Tā ir ironiska iesauka.
Kā kad Safrona mani sauc par misteru Stilīgo.
- Sveicināti. - Sveicināti.
Bet paskatieties uz mani tagad.
Iekārtojieties. Izklaidējieties.
Atnesīšu jums ko dzeramu.
Esmu aizgājis uz nelegālu bāru. Mans pirmais noziegums mūžā.
Ja neskaita bibliotēkā nokopēto vienu lappusi no grāmatas
bez skaidras izdevēja atļaujas.
Tas ir brīnišķīgi.
Ļoti interesanta kopā sanākšana.
Tā ir īstā dzīve, bandīti. Beidzot gūstam panākumus.
Man ir migrēna, un te ir par daudz svešinieku.
Tas… Par daudz cilvēku, kam nevar uzticēties.
Nu, mēģini izklaidēties.
Labāk to nedarītu.
Redzi to tur kundzi?
Viņa atbild par visu rūpalu.
- Tā ir viņa? - Un tā ir viņas banda.
Viņi sagādāja visu medus dzērienu. Skarbie tipi, vecīt.
Skarbie tipi, a?
Ļoti skarbi.
- Un tas ir Bēbjģīmis. - Tas sīcis?
- Paskaties uz seju. - Kā zīdainis uzvalkā.
Nesaprotu it neko, ko viņa saka.
Esmu ieintriģēts. Esmu apmulsis. Jūtos lieliski. Man sāp.
Atvainojiet. Kas šis ir par mūzikas žanru?
Tas ir džezs, saldumiņš mans.
Džezs saldumiņš?
Džezs.
Teikšu, kundze, ka domāju iekļaut jūsu bandas vadīšanas stilu savā rūpalā.
- Vairs nekādas laišanas no kājām. Stress. - Zinu. Es vairs to nespēju.
Tas… Sejas izteiksme ir vienkārši… Nespēju izturēt.
- Tieši tā. - Jā.
Tas pārsteiguma skatiens. Jā. Tas ir tāds…
Nē, drīzāk tāds…
Jā. Nu lai gan, ziniet, esmu redzējusi tā… "hei!"… ka sadusmojas.
Drīzāk tā: "Lūdzu, nedari pāri! Došu tev jebko.
Tikai nedari to. Ak kungs. Nedari to."
Ko? Nē. Tas drīzāk ir tā: "Kā tu tā varēji manam dibenam?"
- Dibenam? - Jā.
Šķiet, mums tam ir dažādas pieejas.
Ejam?
- Ejam kur? - Dejot.
- Kādēļ? - Priekam.
Labi.
Jūtos ļoti neērti.
Mēs visi. Varat to darīt kaut kur citur?
Gribat vēl?
Ak dievs. Uzmanies, viņš nāk.
Paldies. Man, lūdzu, ingveralu.
Ingveralus uz mūsu rēķina.
Mēs ar puišiem sāksim par lēmumiem balsot kā kolektīvs.
Tas ir labāk, jo, ziniet, tad visiem ir balss.
- Vai ne, Vidžit? Piekrīti man! - Piekrītu.
- Jā. - Kvīnijas kundze, jūs iedvesmojat.
Paldies.
Bet jums nav mani jāsauc par kundzi vai vēl kā tur.
Protams, kā vēlaties.
Labi.
Cik daudzas jau tu izdzēri?
Ko vēl lai saku?
Viņu sauca Alana Mortimere, un viņa bija skaistākā meitene, kāda redzēta.
Un? Kas notika?
Vienu vakaru pie veikaliem viņu nobučoja tas puika Railijs.
Nelietis.
Un pēc tās dienas Railiju vairs neviens neredzēja.
Tu viņu dabūji pie malas?
Nu viņš ir Prestonā.
Nu viņš ir Prestonā?
Šermuļi pārskrien.
Tas ir pamatoti, brr.
Šejienes cilvēki manā klātbūtnē šķiet satraukti.
Domāju, viņi kaut kā uzzinājuši par notikušo bibliotēkā.
Tev viss labi?
Domāju par Sūzanu. Mēs par to nerunājam.
Domāju, mēs par to runājam daudz. Daži pat teiktu - pārāk daudz.
Jūtos tā: jo vairāk izdzeru, jo vairāk gribu par to runāt.
Nu labi.
- Būs gana? - Jā, pietiks.
- Labi. Liels paldies. Paldies. - Jaunkundz.
Vai drīkstu jums pateikt kodolīgu un izjustu "oho"?
Paldies.
Vai drīkstu pajautāt, ko nozīmē "šūbi-dūbi"?
Es tikai sketoju, vai ne, improvizēju mūzikas ritmā.
Balsi var izmantot kā instrumentu, ne tikai izdziedāt vārdus.
Skaidrs.
Pēdējā dziesmā jūs dziedājāt: "Viņa teica: zaza-zū-o."
Ko tas nozīmē?
"Zaza-zaza-o".
Šķiet, tas vienkārši nozīmē, ka viņa bija pārsteigta,
ar muti vaļā, gar zemi, nekad nebija tik labi jutusies.
Zinu to sajūtu.
- Tiešām? - Jā, man patīk vārdi.
Esmu aktieris.
Man nepatīk runāt par to, ka esmu aktieris.
Bet es esmu aktieris.
Oho. Piedalāties skaņu filmās?
Piedalos skaņu filmās. Iešanas filmās. Visur.
Vai "paiesieties" ar mani līdz mājām?
Labprāt, bet nezinu, kur tās ir.
Degošā poda ballīte, salīdzinot ar šo, nav nekas.
Sūkā īkšķi, Hammeda Džonsona brālēn!
- Čārlij? Te Kvīnijas kundze. - Jā, kundze.
Izliec reklāmas, lai izglītotu cilvēkus par balsošanas tiesībām.
Vai tas ir gudri?
- Esat droša? - Tas ir svarīgi.
Jā, kundze.
Tad aizej uz Holandieša Šulca jauno māju un izdauzi visus logus.
Viņš nedraudēs Kvīnijas kundzei. Es viņu nogalināšu! Hārlema ir mana.
Kvīnijas kundze?
Noziedo bērnu lasīšanas programmai! Bērniem ir jālasa.
Labi, bos.
Labi, mīļais.
- Ķeros klāt. - Sazināsimies.
Kvīnijas kundze, kāds darbojas jūsu teritorijā.
Kur ir viņu bāze?
Nu, tur tas joks, bos.
Izskatās, ka viņu bāze ir vienā no jūsu noliktavām.
Tā ir ielaušanās.
Mēs tieši tā teicām.
Viņi ir ielauzušies.
Nodomājām, varbūt viņi jāapciemo.
- Jā. - Jāapciemo.
Nē, ejiet un pārbiedējiet līdz nāvei!
Tieši to arī es domāju ar "apciemot".
Tad tā arī saki!
Neviens nezina, ko tu domā, ja tu runā tā.
Mammu, tēti. Es vienalga jūs izglābšu.
Piedodiet, ka kādu brīdi nedevu ziņu.
Ņujorkā viss bijis pilnīgi traki.
Es dzēru gāzēto dzērienu.
Tā, zinu, ka teicāt man, lai vienmēr pieskatu mazo māsu.
Es aizmirsu. Piedodiet.
Bet esmu drošs, ka Safrona ir mājās, un esmu drošs, ka viņai briesmas nedraud.
Kādi te pataisīti par oglēm.
Ogām? Tām, ko var ēst?
Nē, oglēm, pārvērsti par ogli.
Nu, nepaveicās viņiem. Mani tas neuztrauc.
Tur.
Viņa izlauzās no klints. Mēģināja atvērt durvis, neizdevās.
Viņa ir lēna - fiziski un garīgi.
Viņa tajā klintī vadījusi ilgu laiku.
Tie, kuri te bija, pagrieza galvu un pārvērtās par ogli.
Tad viņa lēnām kāpa augšā pa kāpnēm.
Lēnām?
Viņa ir lēna. Ilgi bijusi tajā klintī.
Kundze, tu visu laiku saki "viņa".
Jā.
Un, ja tas ir tas, ko domāju,
tad tie, kam viņa dzen pēdas, ir lielās briesmās.
Viņa dzen pēdas laika bandītiem, jā?
Jā. Jā, tā ir.
Un tāpēc mēs esam te?
Lai atrastu viņus un pateiktu Augstākajai Būtnei, kur viņi ir?
- Zinu. - Izklausās, ka esi aizmirsusi.
Jā. Jā, tā bija.
Nav brīnums, ka viņi te gāja cauri.
Jūti to spēku?
Nē.
Nē, nejūtu. Tu jūti?
Jā.
Šajā vietā bijis kāds ar milzīgu spēku.
Kundze, vai tev patīk tavs darbs?
Strādāšana pie Augstākās Būtnes ir aicinājums. Tas nav darbs.
Pat tad, kad viņš ir nepatīkams, valdonīgs un kontrolējošs?
Viņš jūt lielu spiedienu.
Tie bandīti nenojauš, ko viņi izraisījuši.
Tā karte tiešām ir tik spēcīga?
Karte.
Un tas zēns.
Mammu, tēti, es darbojos kriminālā rūpalā.
Tagad bandīti pievērsušies arī naudas viltošanai.
- 20. gadsimta 20. gados bija populāri. - O jā.
Bet, godīgi sakot, pie viņu viltojumiem būtu jāpiestrādā.
Es uztaisīju džeza.
Es - bezgalību dolāru.
Mana ir tik vērtīga, cik cilvēks jūtas. Katram sava vērtība.
Daudz labākas par oriģinālajām. Skat!
Alto iepazinās ar mākslinieci,
un viņa viņam māca džeza valodu.
- Vai tu gribētu… sendviču? - Jā.
Un bandīti turpina no mūkiem zagt medalu
un mainīt pret džunguru.
Kas, jā, ir nelikumīgi. Jā. Es zinu.
Nāciet, draugi. Pasteidzieties.
Bet nu mums ir problēma.
Stāvi! Tu! Zagli!
Bēdziet! Bēdziet! Nē!
O nē. Nē, nē, nē.
Varētu paiet ilgāks laiks, nekā domāju, lai pie jums atgrieztos.
Tātad Biteligs un Džūdija ir tur ieslodzīti?
Jā. Tā ir. Portāls ir ļoti nestabils.
- Es mēģināju tev to pateikt. - Pilnīgā nelaikā.
Sveiki, sveiki!
O nē. Nē, ne tagad.
- Mums jādabū viņi laukā. - Lielisks ieteikums, Vidžit.
- Es pie tā strādāju. - Labi.
Jums te tāds jauks mazs rūpals.
Būtu žēl, ja ar to kas notiktu.
Jā, būtu žēl.
Es nebiju beidzis. Gribēju vēl ko teikt.
- Turpini pie tā strādāt, labi? - Kā?
- Nezinu. Tu esi matemātiķis. - Jā.
- Upsī. Mēs esam tik neveikli. - Ak mēs neveiklie.
Nu, tas nekas. Es arī esmu lempe.
Pazīstama lieta.
Jā. Ļoti neveikls.
Emij, man ar tevi bija tik laba diena.
Man arī.
Bija tik jauki vienkārši tevī klausīties un staigāt tev līdzās.
Tā bija. Alto, esmu par tevi satraukusies.
Tāpēc, ka esmu aktieris un finansiāli nestabils?
Nē. Tāpēc, ka gangsteri grib tikt klāt tev un taviem draugiem.
Ko?
Hārlemā visi par to runā. Kvīnijas kundze par jums sola atlīdzību.
Un viņas bandīti? Viņi var jūs nogalināt
par ielaušanos viņas teritorijā.
Mēs ar partneri gribam jūs aizvest jaukā izbraucienā uz okeānu.
Skaidrs. Vai zināt? Jā. Tas izklausās ļoti relaksējoši.
Mēs to darīsim. Jā.
Penelope, es domāju, varbūt tie puiši to nedomā burtiski.
Nu… Kevin, visi nav grāmatu tārpi.
Penelope.
Sveiki, draudzīgi noskaņotie vīri.
Emija saka, ka mums dzen pēdas gangsteri
un mums jālaižas…
Paskat tik. Tas ir vijoles futrālis?
Vai spēlējat džezu?
Nē, es nespēlēju džezu.
Parādi, ko tu spēlē.
Tomija mašīnpistole.
- Bēgam? - Jā.
Kur visi ir?
Ķer ciet!
- Briesmas. Briesmas, briesmas. - Mums jālaižas.
- Briesmas. Briesmas. - Brauc. Brauc!
Skrien. Skrien.
Brauc, brauc. Brauc.
Labi, kur ir jūsu slēpnis?
Brauc pa labi.
Un brauc pa labi.
Viņi ir aiz muguras.
Un tad būs pa labi.
Viņi mūs vadā uz riņķi? Kurš būtu tik stulbs.
Un tad pagriezies pa labi.
Kas par jokiem?
Jedritvaikociņ un micīt, kas par jokiem?
Vai tā es no malas izskatos?
Un pagriezies pa labi.
Tā, tā. Pagaidiet. Atgriežamies tur, kur sākām?
O jā. Paldies. Tas būtu izcili.
- Mēs visi mirsim. - Nupat sāku dzīvot.
Tad pa labi.
Ei, Lecīgais. Tajā mašīnā ir Kvīnijas kundze.
Kaut kāda ļoti lēna pakaļdzīšanās.
Iesaistīties?
Portāls!
Stāviet!
- Skrien, Džūdij! - Neļauj viņiem…
Ātri! Ātri! Leciet cauri, kamēr neaizveras!
Lec, Džūdij. Lec!
Mums šķita, ka uz mūžu būsim ieslodzīti pie mūkiem.
Esmu atklājis citu portālu, lai tiktu prom.
Apžēliņ, nāciet. Ejam.
Pazaudēju viņus.
Kā varēji pazaudēt, ja viņi braukā uz riņķi?
Stāvi! Tie ir pārējie bandas locekļi.
Aizvedīsim jaukā izbraucienā.
Viņiem ir Džūdija, Biteligs un Vidžits.
Seko tai mašīnai!
Vai. Sekot mašīnai, kas pilna gangsteru, no kuriem mēģinām aizbēgt?
Jā. Tieši tā. Jā. Ļoti labi.
Nē.
- Nu skatieties, es vadu automobili. - Jā.
- Nav tik grūti, kā es… - Nē! Alto, skaties…
- Uzmanies. - Labi, labi.
"10 bezgalības dolāru".
"Atbrīvošanās no bailēm vērtība".
Tā ir Džūdijas.
Viņi atstāj pēdas.
Seko tam papīram!
Alto, skaties! Skaties!
Reku viņi ir.
Labi. Tūlīt pat laidiet vaļā.
Jā, laidiet vaļā. Piedod, runā tu… Vari runāt.
Sveika, Penelope. Sveiks, Alto. Kevin.
Tie ir tie draugi, par kuriem runājām.
Tauta, šie ir mūsu jaunie draugi.
Mēs neesam jūsu draugi.
Ko? Bet jūs teicāt, ka aizvedīsiet aplūkot zivis.
Apguldīt pie zivīm. Tie ir draudi.
- Tā ir? - Vai tad?
Bet, ja neesat mani draugi, kāpēc iedevāt jaunas kurpes?
Cementa kurpes.
Lai tu nogrimtu okeāna dibenā.
Klau, domāju, jums savi draudi jāizsaka skaidrāk.
Tas ir skaidri.
Ei, ei! Izbeidziet. Laidiet viņus vaļā.
Nenojaušat, ar ko saejat ragos.
Ja tā turpināsiet, rēķinieties ar tādām sekām
un rezultātu, ka izejas nebūs.
- Kas jūs tādi? - Nav svarīgi, kas esam mēs.
Jūs nezināt, kas ir tā.
Viena no Ņujorkas galvenajiem bosiem.
Nu labi. Tas ir pārspīlējums.
Tā ir Kvīnijas kundze.
Nē, mūsu boss ir Kvīnijas kundze.
Ko?
Atvainojiet.
Jūs esat tās bandas boss, jā?
Jā. Nu, esmu šī kolektīva pārstāve.
- Šīs bandas. Jā. - Četrdesmit zagļu?
- O nē. - Nē, mēs esam laika bandīti.
Laika bandīti.
- Laika bandīti? - Jā.
Pagaidiet!
- Tā ir Kvīnijas kundze. - Ne tagad, Lerij.
Ko tik ilgi novietoji mašīnu? Kur tu to atstāji? Konektikutā?
- Tad jūs neesat Kvīnijas kundze? - Nē.
- Četrdesmit zagļi nav jūsu banda? - Nē.
Kvīnijas kundze ir mūsu boss.
Šie ielauzušies mūsu teritorijā.
Bet tas ir Bēbjģīmis. Visbīstamākais gangsteris Manhatanā.
Es esmu Bēbjģīmis.
Tu to nopietni? Paskaties uz savu seju.
- Man ir bēbja ģīmis. - Ko?
Nošauj viņus.
Klau, ja nepatika komentāri par tavu seju, atvaino.
Ja tu abās pusēs uzliktu losjonu un iemasētu, tas nogludinātu…
Kas te notiek?
Tūlīt viņus nogalināšu, Kvīnijas kundze.
Jūs esat Kvīnijas kundze?
Jā, es.
Jūs mani sajaucāt ar viņu?
Jā. Es…
Tu domāji, ka viņa ir es?
Ko? Tāpēc, ka redzēji sievieti noliktavā ar grādīgo?
- Un bandu. - Un bandu?
Un pieņēmi, ka tā esmu es?
Es iedzēru nedaudz medalus, sajauca man galvu.
Tas aizvaino mūs abas.
Tik grūti būt sievietei vadonei.
- Man nav. - Man arī nav.
Grūti vispār ir būt vadonim.
Kas tu tāds?
Es esmu Lecīgais Džonsons.
Tev bija jābūt mantai.
Lai nopirktu tavu grādīgo.
Jā. Labi. Nu, tas viss ir loģiski.
Labi, mums būtu jāiet. Nolaidiet ieroci.
Lieliski. Paldies. Esam beiguši pārdot medalu.
Ja viņus varētu atsiet, mēs pazustu no šejienes.
- Vidžit, kur mums jābūt? - Tukšā laukā Ņūdžersijas krastmalā.
Zinu, kur tas ir. Tur daudzus nolaižu no kājām.
Proti, es agrāk tur daudzus nolaidu no kājām.
Es arī tur daudzus nolaižu no kājām.
Kvīnijas kundze, tūlīt atgriezīsimies, sāksim darījumu.
Nekavējieties!
Labi, varam viņus atsiet? Un laist prom.
Nu, mammu un tēti, es izdarīju ko tādu, ko vienmēr teicāt, lai daru.
Sadraudzējos ar citiem. Un vēl ko tādu, ko teicāt, lai nedaru.
Brāļojos ar bandas locekļiem.
Bet tie ir tie paši cilvēki. Tā ka tas izlīdzinās.
- Zini ko? - Ko?
Aizvedīšu puišus jaukā atvaļinājumā.
O nē. Tad draudi viņiem?
- Divu nedēļu atvaļinājumā. - Īstā atvaļinājumā.
- Jā. Tieši tā. - Tas ir atvieglojums.
Mēs balsojām, dosimies uz Meksiku.
Nu laiks izjustām atvadām.
Bravo. Bravo. Jā.
Emij, nedosies prom kopā ar mani?
Un neveiklām ardievām.
Vispār, Alto, es nevaru.
Tāpēc, ka esmu bandīts?
Nē.
- Tāpēc, ka neprotu braukt? - Nē.
Vai tas ir tāpēc, ka esmu aktieris
un nekad nevari zināt, vai runā ar īsto mani?
Nē, vienkārši… es īsti tevi nepazīstu,
un šī tā īsti ir tikai mūsu ceturtā saruna, tāpēc…
- Labi. Jā, loģiski. - Jā. Labi.
Jā.
Džūdij. Viņiem šis ir nozīmīgs brīdis.
- Jā. - Jā.
Ceru, ka Ņujorka bija tāda, kādu iztēlojāties.
Priecājos, ka es jūs šurp atvedu.
Varbūt atbrauksim kādreiz, kad jūs nebūsiet ogles.
Mīlu jūs.
Kevin, ejam.
Atā, atā.
Velns, kā tu domā, kur viņi dodas?
Gribat kaut ko uzzināt par Ņujorku?
- Nu nē. - Aiztaupi, viszini.
Visu laiku runā par vēsturi.
Viņš tikai maļ: "Blā, blā, vēsturē šis, blā, blā, vēsturē tas."
Puika tā runāja: "Blā, blā."
Tas ir Kevins. Kur?
Viņi aizgāja tur, kur upe satiek kalnus un izzūd miglā.
Es tevi aizvedīšu.
Dēmons!
Ātri!
Tu neesi viņš.
Nezini manus vietniekvārdus.
Tas bija dēmons.
Ja viņa tā izdarītu Binglijā, es pasauktu draugus.
Viņai nebūtu cerību, jedritvai.
Jā, mums paveicās, ka šonakt izdzīvojām.
Tieši tā.
Palūk!
Vāks.
Jā. Vāks.
Nu, kas tas ir?
Kas tas ir? Es pateikšu, kas tas ir.
Iepazīstieties - Zeme-2.
Piedod, ko?
Zinu, ko domājat: "Viņam vara sakāpusi galvā.
Kas viņam padomā? Kāpēc viņš to dara?
Kas vainas šai Zemei?"
Nu, man tā nekad nav patikusi.
Kad es to radīju, es biju jauns un bezrūpīgs
un vienkārši haotiski sametu to kopā.
Atzīšu tikai jums abiem, ka pieļāvu dažas kļūdas.
Izņemot dinozaurus. Viņi bija nevainojami.
Vai nebija lieliski?
- Tik labi. - Tik labi.
- Kurš bija tavs mīļākais? Saki. - Stegozaurs.
Stegozaurs. Tavs?
- Pterodaktils. - Zināt, kurš man?
Pretrunīgi.
Triceratopss.
Pretrunīgi.
Jo tiem bija trīs ceratopsi.
Nu vienalga, pārlecam daudzus miljonus gadu vēlāk.
Nu, uz šo brīdi te. Un ir Zeme-2, sīkvels.
Ko? Tu saki, ka radi jaunu planētu Zeme?
Nē, nē. Tas būs pārāk ilgi.
Es domāju lielo atiestatīšanu.
Es to nodzēsīšu.
Atbrīvošos no visas vēstures, visa garlaicīgā.
No dažām lietām, par kurām man kauns, piemēram, cilvēkiem.
Un es atbrīvošos no viņiem visiem un sākšu atkal no sākuma.
Tu nedomā, ka tas viņus nedaudz apbēdinās?
Kurus? Ko? Cilvēkus, kurus es izdzēsīšu?
- Jā. - Man tie cilvēki apnikuši.
Pārāk daudz karu. Pārāk daudz nesaskaņu.
Esmu gatavs palaist ko vienreizīgu.
Bez tās kartes es to nevaru izdarīt.
Un vēl svarīgāk - tā nedrīkst nonākt nepareizās rokās.
Tā būtu katastrofa.
Un ko es domāju ar "nepareizām rokām"?
Tieši tā. Jūs ļoti labi zināt, ko.
- Bārnabiju. - Bārnabiju?
- Ne Bārnabiju. - Tīrāko Ļaunumu.
Tu… Nesaki viņa… Nu, vecīt, es tik sagatavoju vārdam.
Atvainojiet, kungs.
Nu vienalga, viņu.
Ja tā karte nonāks viņa ļaunajos nagos, man bail domāt, kas notiks.
DAĻĒJI PAMATĀ TERIJA GILJAMA UN MAIKLA PEILINA TĒLI
PAMATĀ FILMA TIME BANDITS
Tulkojusi Laura Hansone