JAPAN 1200 EVT
Jøsse navn! Hvem er du?
Fienden er nær.
Du må være forsiktig i skogen.
Er det japansk?
Jeg tok et lynkurs, så jeg kan telle til fem.
Fem.
OK, da går vi.
- Forresten, har du sett denne nerden? - Har han gjort deg urett?
- Ja, det er broren min. - Har han gjort deg urett?
Bror, ja.
Jøsse navn. Du er kul.
Broren min heter Kevin, og stemmen hans er masete.
"Hei, mamma og pappa."
Nei, det er mer som: "Hei, mamma og pappa."
Hei, mamma og pappa. Ta det med ro.
ENGLAND 700 EVT
Men jeg er fortsatt sammen med tyvene som kaller seg Time Bandits.
Mamma, du har sagt at jeg aldri må bli med i en gjeng.
Jeg må be om unnskyldning.
Pappa, du sa: "Kevin? Han ender aldri i en gjeng. Har du sett ham?"
Se på meg nå. Jeg er i en gjeng.
Dette er en katastrofe.
Det er ingenting å stjele her. Bare gamle bøker.
Hva med dette?
Det er mjød.
Middelaldersk alkoholholdig drikk laget av honning.
Så det er verdiløst. Vi må vekk herfra. Kom igjen.
Vi er ikke den tøffeste gjengen. Eller den kuleste.
Eller den farligste.
Eller den modigste eller mest koordinerte.
Vi er ikke de smarteste,
- eller de beste til å forhandle… - Her.
…eller komme til enighet om hvem som får si "nå går vi".
Gå!
Vi er ikke de beste til å snike oss eller gjemme oss.
Her borte.
Eller stjele ting eller noen gjengrelaterte aktiviteter.
Bare bruk hanken.
- Men vi er en gjeng. - Der er den. Kom igjen.
Og vi reiser i tid for å finne dere
og redde dere fra å bli gjort til kullklumper på tragisk vis,
noe som kan være min skyld. Beklager.
Penelope. Det virker som noe er galt med portalen.
Den spraker. Vi kan ikke dra noe sted mens den gjør det.
OK. Bare dekk den til.
Bittelig, hjelp ham.
- Åpne døra, Fingers. - Det er noen her.
Gjem dere.
Fingers… Så klossete.
- Dette kan bli farlig. - Ja.
- Dette kan bli farlig. - Kom.
Gå og se om det er det.
Takk. Vær så snill.
Iblant gir Penelope meg ansvar for risikovurdering.
Bare du ikke kløner det til.
- Hvem har gryna? - Larry.
- Larry-alltid-sen? - Ja.
Hvorfor ga du sene-Larry gryna? Larry kommer alltid sent. Du vet bedre.
OK. Vi møter den andre gjengen her. Dette er store saker.
Det sies at disse karene er farlige. Så vær kul.
- Kult. - Kult.
Larry, du er sen.
Dere, dere.
Beklager at jeg er sen, sjef.
Jeg ser menn kledd som gangstere snakke gangster-snakk.
- Det er noen som snakker. - Er det gangster-snakk?
- Lat som vi ikke er her. - Lat som vi ikke er her.
- Bumps. De er bak disse eskene. - Hva gjør de bak eskene?
Vet ikke. De er frosset sånn.
Hva? Sånn?
Sånn.
Hallo? Vil dere at vi skal komme dit, eller kommer dere hit og møter oss?
Kom fram nå.
De fant oss.
- Hva i helvete er det med dem? - Jeg har aldri sett noen sånne før.
Jeg har aldri sett noe sånt.
- Er dere gjengen? - Ikke gi dem et definitivt svar.
- Vi har gryna. - Ja, vi er gjengen.
- Ja. - OK, bra. Vi er den andre gjengen.
Gjett hva, mamma og pappa? Vi har møtt en annen gjeng.
- Hvor er drikkevarene? Vi har gryna. - Drikkevarene?
Å, drikkevarene.
Vi får gryna mot drikkevarene.
- Gi ham en drikkevare. - Det er mjød.
- Ja, vi har den. - Fingers, har du hørt om mjød?
- Jeg har aldri hørt om mjød. - Jeg har den, sjef.
- Har den. - Forsiktig.
Det er en drikk fra oldtiden, laget av honning.
La meg smake på den. Fingers, stå i ro.
Det er god mjød. Har dere mer?
Ja, vi har mer. Dere.
Penelope solgte drikkevarene de stjal fra munkene på 700-tallet.
Hun sa at munker ikke burde drevet med drikkevarer.
Effektivt.
Effektivitet og punktlighet er viktig for gjengen vår.
- Hører du det, Larry? - Ja.
Gjett hva forbryterorganisasjonen mangler.
- Organisering! - Det er tøft å være leder av en gjeng.
Vi har faktisk ikke en egentlig leder.
En gjeng uten leder? Aldri hørt om det.
Vi er mer som et egalitært kollektiv.
Vi tar alle avgjørelser ved valg. Alle har en stemme.
- Det har vi ikke. - Jo! For det er sånn jeg liker det.
- Kan jeg få snakke litt med deg? - OK.
Jeg liker ideen om en gjeng uten leder. Det er så mye press. Det er utmattende.
Ja, utmattende.
Hva om jeg tar feil avgjørelse, og noen blir knerta? Man kan ikke leve sånn.
- Nei. - Har du knerta noen av dine?
Beklageligvis, ja.
Jeg måtte klaske noen på rumpa for å jage en mygg.
Fingers… Herregud. Han mistet…
Bare… Fingers, bare la det være…
- La det være. - Jeg skjønner det godt.
- Er den lille ungen i gjengen din? - Ja, han er det nå.
- Vær hilset. - Han sier det.
Ja. Kom igjen, dere. Vi stikker.
Kom på husleiefesten i kveld.
- Jeg vet at dere kommer presis. - Du kjenner oss.
Penelope tror den andre gjengen likte lederkvalitetene hennes.
Fingers!
Det virket som de respekterte henne.
Lær å ha kontroll.
- Sikkert at det var henne? - Ja, det er et av madam Queenies lagre.
Hun så ikke ut som jeg trodde.
Selvfølgelig. Det kalles å skape mystikk.
Sjef, en av dem var et barn.
- Det er Babyface. - Den beryktede Babyface alle frykter?
- Ja, den Babyface. - Den britiske gutten som sa "vær hilset"?
Har du sett et mer baby-utseende enn den guttens ansikt?
- Tror du virkelig det var madam Queenie? - Larry, du er sent ute til diskusjonen.
La oss ta en titt på gryna.
Dette er ikke gryn. Det er bitte små bilder av gamle menn.
Det er ikke engang unike kunstverk.
- Jeg visste det. - Det er slemt.
Ingen gir oss en masse små manne-bilder og unnslipper.
Du kan bruke de papirene.
Til hva? Starte et gammel-mann-kunstgalleri?
Det er kontanter, penger. På denne tiden kaller de det "gryn" eller "grunker".
Grunker. Jeg synes det er veldig usannsynlig.
Troverdig historie.
Kom igjen.
- Grunker. - Sånn.
Gjett hva?
La oss se hvor vi er.
Vi er i 1929 i New York City.
Jeg vet at dere har ønsket å dra hit.
Synd at det ikke er bedre omstendigheter,
som at dere ikke er to livløse kullklumper jeg har i taska mi.
Wow.
Hør her. "I kveld er kvelden. Fest som dere aldri har festet."
Vi har aldri festet. Inngang koster 35 cent.
- Hva er cent? - Grunker. Vi har det alt.
Bare en advarsel om fester. De kan være farlige.
Hammed Johnsons fetter hadde en da foreldrene var bortreist.
Noen slapp Bluetooth-høyttaleren i do
fordi de ikke likte musikken, og så tok den fyr.
- Hvordan tok den fyr i en do? - Jeg så det ikke. Jeg var ikke invitert.
Du er invitert til denne, og vi skal dra.
Jeg vet ikke.
Du kan ikke bare lese om ting som skjer. Du må få det til å skje. Leve litt.
- Kanskje jeg skal leve litt. - Ja.
Kom. Vi er sent ute.
Et kvarter for sent er presist i New York. Det vet alle.
Det er ingen her.
Hva i helvete er det?
Alkohol.
Smaker som honning.
Trenger noen seg inn på madam Queenies område?
Det bør de ikke. Man skal ikke trenge seg inn.
Det skal man ikke.
Vi er i Harlem under Harlem-renessansen.
Det er mye kunst og bøker og musikk som blir skapt her og nå.
Jeg fatter ikke at jeg leser om tiden i den faktiske tiden.
Ja, det er noe. La oss se hva vi kan få for disse såkalte "pengene".
Nå er det forbudstid. Det betyr at alkohol er forbudt.
Som da mamma forbød pappa å drikke øl
etter at han ble full på gatefesten og flørtet med Mrs. Broadrib.
Folk drikker det selv om det er forbudt. De betaler bare mer for det.
Dere ville likt den andre gjengen.
Dere kom. Kom inn.
Der er Bumpy Johnson. Han er leder for operasjonen.
Som Penelope er i Bandits.
Dere husker Larry.
Og så er det Larry-alltid-sen. Han kalles det fordi han alltid er sen.
- Hei. - Og han heter Larry.
Larry, du er sen… Han sto rett ved meg.
- Du er sen. - Beklager.
Så er det Ernie Fingers. Han kalles det fordi han er litt klossete.
Det er et ironisk kallenavn. Som når Saffron kaller meg "Mr. Style".
Vær hilset.
Men se på meg nå.
Finn dere til rette. Jeg skal hente noe å drikke.
Jeg er i en illegal bar. Dette er min første forbrytelse.
Hvis vi ikke teller at jeg kopierte en bok på biblioteket
uten forlagets tillatelse.
- Dette er fantastisk. - En interessant samling.
Dette er livet, banditter. Vi har endelig framgang.
Jeg har migrene, og det er for mange fremmede her.
- Det er for mange folk å mistro. - Prøv å hygge deg.
Jeg foretrekker å la være.
Ser du den dama der? Hun leder hele operasjonen.
- Er det henne? - Og gjengen hennes.
De kom med honningdrikken. Tøffinger.
Tøffinger?
Veldig tøffe.
- Det er Babyface. - Den lille ungen?
- Se på ham. - Ser ut som en baby i dress.
Jeg forstår ikke det hun synger.
Jeg er fascinert. Jeg er forvirret. Føler meg bra. Har det vondt.
- Unnskyld meg. Hva slags musikk er dette? - Det er jazz, søten.
Jazz-søten?
Jazz.
Jeg vurderer å begynne med din lederstil i organisasjonen min.
- Ikke mer knerting. Det er stressende. - Ja. Jeg orker det ikke lenger.
Ansiktsuttrykket er… Jeg orker det ikke.
- Nettopp. - Ja. Overrasket. Det er som…
Nei, det er mer som…
Ja. Men jeg har også sett "hei!". At de blir sinte.
Mer som: "Ikke gjør meg noe. Jeg gir deg hva som helst.
Bare ikke gjør det. Herregud. Nei."
Hva? Nei. Det er virkelig bare: "Åh! Hvordan kunne du gjøre det mot rumpa mi?"
Rumpa? Vi har visst forskjellig måte å gjøre det på.
Skal vi?
- Skal vi hva? - Danse.
- Hvorfor det? - Moro.
OK.
- Dette er ubehagelig. - Ja. Kan dere gjøre det et annet sted?
Er dere klare for mer?
Se opp. Han kommer.
Takk. Jeg tar en ingefærøl, takk.
Ingefærøl på huset.
Jeg og karene skal begynne å stemme over avgjørelser.
Det er bedre, for da har alle en stemme.
- Vær enig med meg, Widgit. - Enig.
- Ja. - Madam Queenie, du er en inspirasjon.
Takk. Men du trenger ikke å kalle meg madam Queen. Det ene eller det andre.
Som du vil. Selvsagt.
OK.
Hvor mange sånne har du drukket?
Hva mer kan jeg si?
Hun het Alana Mortimer, og hun var den søteste jenta jeg har sett.
Og så? Hva skjedde?
En kveld kysset denne Riley henne nede ved butikkene.
Den kjeltringen.
Etter den dagen ble han aldri sett igjen.
Fikk du ham til å forsvinne?
- Flyttet til Preston. - Flyttet til Preston?
- Det er kaldt. - Det er faktisk ganske kaldt.
Folkene her virker nervøse for meg.
Jeg tror de har funnet ut om bibliotekhendelsen.
Er alt i orden?
Jeg tenkte på Susan. Vi snakker ikke om det.
Jeg synes vi snakker mye om det. Noen kunne sagt for mye.
Jo mer jeg drikker, desto mer vil jeg snakke om det.
Ja vel.
- Er det nok? - Ja, det holder.
- OK. Tusen takk. Takk. - Mylady. Mylady.
Kan jeg få gi deg et fyndig og dyptfølt "wowee"?
Takk.
Kan jeg spørre om hva "shooby-dooby" betyr?
Jeg scattet bare. Improviserte til musikken.
Du kan bruke stemmen som instrument, ikke bare til å formidle ord.
Jeg forstår.
I den siste sangen sang du: "Hun sa 'zaza-zoo-wow'."
Hva betyr det?
"Zaza-zaza-wow." Jeg tror det betyr at hun ble forundret,
- himmelfallen, hadde det fantastisk. - Jeg vet hvordan det føles.
- Jaså? - Ja, jeg elsker ord.
Jeg er skuespiller.
Jeg liker ikke å snakke om det at jeg er skuespiller.
Men jeg er skuespiller.
Wow. Gjør du tale?
Jeg gjør tale. Jeg gjør prale. Jeg gjør alt.
Vil du "prale" hjem med meg?
Ja, men jeg vet ikke hvor det er.
En brann-do-fest er ingenting mot dette.
Gå hjem og vogg, Hammed Johnsons fetter.
- Charlie? Det er madam Queenie. - Ja, ma'am.
Jeg vil at du skal kjøre kampanjer om stemmerett.
Er det klokt?
- Er du sikker? - Det er viktig.
Ja vel, ma'am.
Så drar du til Dutch Schultz' nye sted og knuser vinduene.
Han truer ikke madam Queenie. Jeg kverker ham. Jeg styrer Harlem!
Madam Queenie?
Doner til barne-lese-programmet. Unger må lese.
OK, sjef.
- OK, kjære. - Jeg gjør det med en gang.
Noen opererer i territoriet ditt.
Hvor holder de til?
Det er greia. Det ser ut som de holder til i et av lagrene dine.
- Det er inntrengning. - Det var det vi sa. De trenger seg inn.
Vi tenkte å dra på en fin, liten visitt.
- Ja. - En fin, liten visitt.
Nei. Skrem livskitten ut av dem.
Det var det jeg mente med "fin, liten visitt".
Så si det. Ingen vet hva du mener når du snakker sånn.
Mamma, pappa. Jeg skal redde dere.
Beklager at jeg ikke har vært her på en stund.
Det har vært vilt i New York City.
Jeg drakk en brus.
Jeg vet at dere har sagt at jeg må se til lillesøsteren min.
Jeg glemte det. Beklager.
Men Saffron er sikkert hjemme, og hun er sikkert trygg.
- Noen her har blitt kullet. - Kulde, som i "ikke varm"?
Nei, kullet, som i "gjort til kull".
Det er ikke bra for dem. Plager ikke meg.
Der. Hun brøt seg ut av steinen. Prøvde døra, fikk det ikke til.
Hun er treg fysisk og mentalt. Hun har vært lenge i steinen.
Personene her snudde hodet. Og ble kullet.
Så gikk hun sakte opp trappen.
- Sakte? - Hun har vært lenge i steinen.
Du sier stadig "hun", ma'am.
Ja.
Og hvis det er den jeg tror, er de hun jager på i stor fare.
Jakter hun på Time Bandits?
Ja. Ja, det gjør hun.
Er det derfor vi er her? For å finne dem og fortelle Høyeste Vesen hvor de er?
- Ja. - Hørtes ut som du hadde glemt det.
Ja, det gjorde det.
Ikke rart at de dro gjennom her. Kjenner du kraften?
Nei. Nei, det gjør jeg ikke. Gjør du det?
Ja. Her har det vært noen med store krefter.
Liker du jobben din, ma'am?
Å arbeide for Høyeste Vesen er et kall, ikke en jobb.
Selv når han er vanskelig, hovmodig og kontrollerende?
Han opplever mye stress.
Bandittene aner ikke hva de har sluppet løs.
Er kartet så kraftig?
Kartet. Og gutten.
Mamma, pappa. Jeg er i en full kriminell operasjon.
Nå har bandittene satt i gang med forfalskning,
- som var veldig populært på 1920-tallet. - Ja.
Men forfalskningene trenger forbedringer.
- Jeg laget en jazz-seddel. - En fantasillion dollar.
Min har verdien av ditt selvverd. Ulik verdi for hver person.
Mye bedre enn originalene. Se der.
Alto har møtt en kunstner.
Og hun har lært ham å snakke i jazz.
- Vil du ha et… smørbrød? - Ja.
Bandittene fortsetter å stjele mjød fra munkene
og bytte det mot grunker.
Som er ulovlig. Ja, jeg vet det.
Kom igjen. Få opp farta.
Men vi har støtt på et problem.
Stopp! Du! Tyv!
Løp! Løp! Nei!
Å nei. Nei, nei, nei, nei.
Det kan ta lengre tid enn jeg trodde å komme tilbake til dere.
Så Bittelig og Judy er fanget der?
Ja, det stemmer. Portalen er veldig ustabil.
- Jeg har prøvd å si det. - Timingen deres suger.
Hallo, hallo.
Ikke nå.
- Vi må få dem ut. - Godt forslag, Widgit.
- Jeg jobber med det. - OK.
Fin, liten operasjon dere har her. Ville vært synd om noe skjedde med den.
Ja, det ville vært synd.
Jeg var ikke ferdig. Jeg hadde mer å si.
- Jobb videre med det. - Hvordan?
- Du er matteeksperten. - Ja.
- Ops. Vi er så klossete. - Klossete oss.
Det er greit. Jeg er også en kløne.
- Jeg kjenner meg også igjen. - Ja. Veldig klossete.
- Emmie, jeg har hatt en så fin dag. - Jeg også.
Det var så fint å lytte til deg og gå nær deg.
Ja. Alto, jeg er bekymret for deg.
Fordi jeg er en fattig skuespiller?
Nei. Fordi gangstere er ute etter deg og vennene dine.
Hva?
Alle snakker om det i Harlem. Madam Queenie har satt skuddpremie på dere.
Og bøllene hennes kan drepe dere fordi dere trenger dere inn på området hennes.
Vi vil ta dere med på en fin, liten tur til vannet.
Jeg forstår. Ja. Det høres avslappende ut.
Det gjør vi. Ja.
Penelope, jeg tror ikke de mener det bokstavelig.
Det er ikke alle som er boknerder.
Penelope.
Hallo, menn med vennlig gemytt.
Emmie sier at gangstere er etter oss, og vi må dra…
Se på det. Er det en fiolinkasse?
- Spiller du jazz? - Spiller du jazz?
- Nei, jeg spiller ikke jazz. - Vis dem hva du spiller.
- Det er en maskinpistol. - Løpe?
- Hvor er alle sammen? - Ta dem.
- Fare. Fare, fare, fare. - Vi må stikke.
- Fare. Fare. Fare. - Løp, løp, løp!
Kom igjen.
Kjør.
- Hvor er gjemmestedet deres? - Kjør til høyre.
Og til høyre.
De er like bak oss.
Og så er det til høyre.
Kjører de i sirkel? Ingen kan være så dumme.
Og så tar du til høyre.
Hva i helvete?
Hva i det innerste helvete?
Er det sånn jeg ser ut fra siden?
Og ta til høyre.
Vent. Er vi på vei tilbake der vi startet?
Ja takk. Det er fint.
- Vi kommer til å dø. - Jeg har så vidt begynt å leve.
Og høyre.
Bumps. Det er madam Queenie i den bilen.
Det er en slags veldig langsom biljakt.
Skal vi involvere oss?
- Portal! - Stopp!
- Løp, Judy! Judy! - Ikke …
- Fort! Hopp gjennom før den lukker seg! - Hopp, Judy. Hopp!
Vi trodde vi var fanget med munkene.
Jeg har funnet en annen portal ut. Kom igjen, da.
- Jeg har mistet dem. - De kjørte jo bare i sirkel.
Stopp. Der er resten av gjengen.
La oss ta dem med på en fin, liten tur.
- De har Judy, Bittelig og Widgit. - Følg etter den bilen.
Følge etter bilen full av gangstere som vi prøver å unnslippe?
Ja. Nettopp. Ja. Veldig bra.
Nei.
- Se. Her kjører jeg en automobil. - Ja.
- Det er ikke så vanskelig… - Se på…
- Se opp. - OK.
"10 fantasillioner dollar."
"Verdien ved å gi slipp på frykten."
- Den er Judys. - De slipper et spor.
- Følg etter det papiret. - Alto, se!
Her er de. Slipp dem fri nå.
Ja, slipp dem fri. Beklager. Du kan ta det.
Hei, Penelope. Hei, Alto. Kevin.
Dette er vennene vi snakket om.
- Dette er de andre nye vennene våre. - Vi er ikke venner.
Dere sa at dere ville la oss se på fiskene.
- Sove med fiskene. Det er en trussel. - Er det det?
Men hvorfor ga dere meg nye sko, da?
Sementsko. Så du synker til bunnen av havet.
Jeg synes dere skal være klarere med truslene. Det er klart.
Hei! Stopp. Slipp dem fri.
Dere vet ikke hvem dette er.
Gjør dere dette, får det konsekvenser og følger som dere ikke kommer ut av.
- Hvem er dere? - Ikke bry dere om oss.
Dere vet ikke hvem dette er. Det er en av topp-bossene i New York City.
- Det er en overdrivelse. - Det er madam Queenie.
- Nei. Sjefen vår er madam Queenie. - Hva?
Unnskyld meg.
- Du er boss over denne gjengen, vel? - Jeg er talsperson for denne gruppen.
- Denne gjengen. Ja. - The Forty Thieves?
- Nei. - Vi er Time Bandits.
- Time Bandits. - Time Bandits?
Vent!
- Dette er madam Queenie. - Ikke nå, Larry.
Hvorfor tok det sånn tid? Parkerte du i Connecticut?
- Så du er ikke madam Queenie? - Nei.
- Gjengen er ikke Forty Thieves? - Nei.
- Madam Queenie er bossen vår. - De har trengt seg inn i området vårt.
Men det er Babyface. Manhattans farligste gangster.
Jeg er Babyface.
Er det sant? Se på ansiktet ditt.
- Jeg har et babyansikt. - Hva?
Skyt dem.
Hvis det var det om ansiktet ditt, unnskyld.
Hvis du bruker krem på kinnene, glatter det ut…
- Hva er det som foregår? - Jeg skal til å drepe dem, madam Queenie.
- Er du madam Queenie? - Ja, det er jeg.
- Tok du meg for å være henne? - Ja. Jeg…
Trodde du jeg var henne? Fordi du så ei dame på et lager med alkohol?
- Og en gjeng. - Og en gjeng?
Og trodde det var meg?
Jeg drakk litt mjød… Det gjorde meg rørete.
Det er en fornærmelse mot begge. Det er vanskelig å være kvinnelig leder.
- Ikke for meg. - Eller meg.
Det er vanskelig å være leder. Jeg heter Bumpy Johnson.
Dere skulle ha gryna.
- For å kjøpe drikkevarene. - Det gir mening.
Vi bør bare gå. Hvis dere kan senke våpnene.
Fint. Vi er ferdige med å selge mjød.
Hvis de kan bli sluppet fri, drar vi.
- Widgit, hvor må vi dra? - Til en eng ved Jersey Shore.
Jeg vet hvor det er. Jeg knerter mange der.
Jeg mener at jeg pleide å knerte mange der.
Jeg knerter også mange der.
Vi kommer tilbake for å begynne samarbeidet.
Ikke vær sene.
Kan vi befri dem? Og la dem dra.
Mamma og pappa, jeg har gjort noe dere alltid har sagt at jeg skal gjøre.
Fått venner. Og noe dere har sagt at jeg ikke skal gjøre.
Hengt sammen med gjengmedlemmer.
Men de er de samme folkene, så det utjevner seg.
Gjett hva. Jeg tar med karene på en fin, liten ferie.
Å nei. Så du truer dem?
- En toukers ferie. - En virkelig ferie.
- Ja. Nettopp. - Det er en lettelse.
Vi drar til Mexico.
- Det tid for hyggelige avskjeder. - Bravo. Bravo. Ja.
Emmie, vil du ikke bli med?
Og kleine avskjeder.
- Det kan jeg ikke. - Er det fordi jeg er en banditt?
Nei.
- Er det fordi jeg ikke kan kjøre? - Nei.
Fordi jeg er skuespiller, og du aldri vet om du snakker med den virkelige meg?
Nei. Jeg kjenner deg egentlig ikke, og dette er vår fjerde samtale, så…
- Ja, det gir mening. - Ja. OK.
Ja.
Judy. De har et øyeblikk sammen.
- Ja. - Ja.
Jeg håper New York var som dere håpet.
Jeg er glad jeg fikk ta dere med hit.
Kanskje vi kan komme tilbake en gang når dere ikke er kull.
Glad i dere.
Kevin, kom. Ha det.
Hvor tror du de skal?
Vil dere høre et fakta om New York?
- Nei. - Din bedreviter.
Han snakker bare om historie. "Bla, bla, bla, historie ditt,
bla, bla, bla historie datt."
Gutten snakket sånn: "Bla, bla, bla."
Det er Kevin. Hvor?
De dro til der elven møter fjellet, og forsvant i tåken.
Jeg skal følge deg.
Demon!
Fort!
Du er ikke ham.
Du vet ikke hvilke pronomener jeg har.
Det var en demon.
I Bingley ville jeg hatt kompisene mine.
Hun ville vært sjanseløs.
- Ja, vi er heldige som lever. - Nettopp.
Betrakt.
"Jøsses."
Ja. "Jøsses."
Hva er det?
Jeg skal fortelle dere hva det er.
Jeg gir dere Jorden 2.
Hva?
Jeg vet hva dere tenker. "Han er blitt maktgal.
Hvorfor gjør han dette? Hva er galt med den nåværende jorden?"
Jeg var ikke fornøyd med den første. Da jeg laget den, var jeg ung og lettsindig,
og jeg slengte den sammen på lykke og fromme.
Jeg innrømmer for bare dere to at jeg gjorde noen feil.
Bortsett fra dinosaurene. De var perfekte. Var de ikke fine?
- Så bra. - Så bra.
- Hvilken var favoritten din? - Stegosaurus.
- Pterodactyl. - Vet dere min? Kontroversielt.
- Triceratops. - Det er kontroversielt.
For de hadde tre horn.
Uansett, gå til omtrent en fantasillion år senere.
- Her og nå. Og Jord 2, oppfølgeren. - Lager du en ny planet jorden?
Det vil ta for lang tid. Jeg mener den store omstarten.
Jeg skal viske den ren.
Kvitte meg med hele historien, alt det kjedelige.
Enkelte ting er jeg litt flau over, som mennesker.
Jeg skal kvitte meg med dem alle og begynne på nytt.
Tror du ikke de kan bli litt sure?
Hvem? Hva? Menneskene som skal slettes?
- Ja. - Jeg har fått nok av mennesker.
Det er for mange kriger. For mye splid.
Jeg skal komme med den fullendte versjonen.
Jeg kan ikke gjøre det uten kartet.
Og det må ikke falle i feil hender. Det ville blitt en katastrofe.
Og hva mener jeg med "feil hender"? Stemmer. Hendene til den dere vet.
- Barnaby. - Barnaby?
- Ikke Barnaby. - Ren Ondskap.
Du… Ikke si… Jeg var klar til å si navnet.
Beklager, sir.
Vel, ham.
Hvis han slår de onde klørne i kartet, grøsser jeg ved tanken på hva som skjer.
DELVIS BASERT PÅ KARAKTERENE SKAPT AV TERRY GILLIAM OG MICHAEL PALIN
BASERT PÅ FILMEN "TIME BANDITS"
Tekst: Evy Hvidsten