JAPAN 1200 EVT
Jösses Amalia! Vem är du?
Fienderna är nära.
Du måste vara försiktig här i skogen.
Är det där japanska?
Jag gick en kortkurs, så jag kan räkna till fem.
Fem.
Jaha. Okej. Då går vi, då.
Jo, förresten. Har du sett den här nörden?
Har den mannen gjort dig orätt?
Ja, det är min bror.
Ja? Har han gjort dig orätt?
Bror, ja.
Jösses Amalia. Du är cool.
I alla fall, min bror heter Kevin och har en gnällig röst, typ:
"Hej, mamma och pappa."
Fast egentligen mer typ: "Hej, mamma och pappa."
Hej, mamma och pappa.
Bli inte oroliga…
ENGLAND 700 EVT
…men jag är fortfarande med tjuvgänget som kallar sig Time Bandits.
Mamma, du har varnat mig för att gå med i ett gäng.
Nåja, jag måste be om ursäkt.
Pappa, du har sagt: "Kevin blir aldrig med i nåt gäng.
Du vet väl hur han är?"
Men precis så är det. Jag är med i ett gäng.
Rena katastrofen.
Här finns inget att stjäla. Inga skatter. Bara gamla böcker.
Men det här då?
Det är mjöd.
En medeltida alkoholhaltig dryck tillverkad på honung.
Alltså värdelös. Vi måste bort härifrån. Kom.
Vi är inte särskilt tuffa.
- Eller coola. - Kör.
Eller särskilt farliga…
…modiga eller välkoordinerade.
Vi är inte så smarta
- eller bra på att förhandla… - Där nere.
…eller att bli överens…
- Stanna. - …om vem som får säga "Kör".
Kör!
Vi är absolut inget vidare på att smyga och hålla oss dolda…
Här borta…
…eller stjäla saker eller några gängrelaterade saker alls.
Använd handtaget.
Men vi är likväl ett gäng.
- Titta. - Där är det. Kom.
Vi reser genom tiden för att hitta er
och rädda er från att bli tragiskt förvandlade till kolbitar,
vilket kanske är mitt fel.
Förlåt.
Penelope?
Nåt verkar vara på tok med portalen.
Den hackar.
Medan den gör det kan vi inte fara nånstans.
Okej. Täck för den.
Bittelig, hjälp till.
Öppna dörren, Fingers.
- Okej. - Det är nån här.
Spring och göm er.
Fingers… Så klumpigt.
Det här kan vara farligt.
Ja, ja.
Det här kan vara farligt.
Kom igen nu.
Gå och se efter.
Tack. Snälla.
Ibland ger Penelope mig ansvar för saker, som riskbedömning.
Bara du inte tappar greppet.
- Okej, vem har bytet? - Larry.
- Larry Jämt Försenad? - Ja.
Varför i helsike lät du Larry bära bytet?
Han är jämt försenad. Du vet bättre.
Okej. Vi möter det andra gänget här.
Det här är stort.
Det sägs att de är farliga. Så var lugna. Okej?
- Okej. - Okej.
Larry, du är sen.
Hör ni.
Förlåt att jag är sen, boss.
Jag ser män klädda som gangsters, som pratar gangstersnack.
Det är nån som pratar.
Är det gangstersnack?
Låtsas att vi inte är här.
Allihop, låtsas att vi inte är här.
Du, Bumps. De är bakom lådorna.
Vad gör de bakom lådorna?
Jag vet inte. De är liksom stela, så här.
Vadå? Så här?
Så här.
Hallå? Ska vi komma till er, eller tänker ni komma ut?
Kom ut, bara.
De hittade oss på nåt sätt.
Vad tusan har de för sig?
Jag har aldrig sett såna typer förut.
Aldrig i hela mitt liv.
Hör ni till gänget?
Ge dem inget klart svar.
Vi har bytet.
Ja, vi är gänget.
- Just det. - Okej, bra.
Vi är det andra gänget.
Vet ni vad, mamma och pappa? Vi har mött ett annat gäng.
Var har ni spriten? Vi har bytet.
Spriten?
Jaha, spriten.
Jaha, vi får bytet i utbyte mot spriten.
- Ge honom en sprit. - Det är mjöd.
- Ja, vi har den. - Sprit.
Mjöd? Fingers, känner du till mjöd?
- Nej. - Vi vet inte vad mjöd är.
Ingen fara, boss.
- Jag fixar det. - Försiktigt.
Det är en urgammal alkoholdryck gjord på honung.
Ge mig lite. Fingers, håll dig lugn.
Gott mjöd. Har ni mer?
Jadå. Det har vi verkligen. Hör ni.
Penelope sålde spriten som de stal från 700-talsmunkarna.
Hon menade att munkar inte borde nasa sprit i alla fall.
Effektivt.
Effektivitet och punktlighet är mycket viktiga för vårt gäng.
- Hörde du, Larry? - Ja.
Vi vill starta en brottsorganisation, men vad saknas?
- Organisation… Jag vet. - Organisation. Ja.
Att vara gängledare är svårt.
Vi har faktiskt ingen direkt ledare.
Ett gäng utan ledare? Hur är det möjligt?
Vi är snarare ett egalitärt kollektiv.
Så alla beslut avgörs genom röstning. Alla får rösta.
- Nej, det får vi inte. - Jo.
För så vill jag ha det.
Får jag prata med dig lite?
- Okej. - Ja.
Jag gillar faktiskt idén med ett gäng utan ledare.
Jag känner en sån press. Det är uttröttande.
Ja, uttröttande.
Tänk om jag tar fel beslut en dag och nån blir mulad?
- Okej. - Så kan man inte leva.
- Nej. - Har du tvingats mula nån i gänget?
Ja, tyvärr.
Jag tvingades smiska nån på ändan för att få bort en fluga.
Fingers, åh, herregud. Han tappade…
Fingers, bara… Låt det vara.
Låt det vara.
Jag beklagar.
- Hör lillgrabben till ert gäng? - Ja. För närvarande.
- Var hälsad. - Var hälsad?
Han säger så.
Jaha, kom igen. Vi sticker.
Visst ja. Kom till hyrespartyt ikväll.
- Ni kommer nog i tid. - Jaha. Du känner väl oss.
Penelope tror att det andra gänget förnimmer hennes ledarskapskvaliteter.
Fingers!
De verkade faktiskt respektera henne.
Lär dig självkontroll.
Säkert att det var hon?
Det var Madame Queenie. Hennes lagerlokal.
Jag vet inte, hon såg inte ut som jag trodde.
Självklart.
Det kallas att skapa mystik.
Boss, en av dem var en liten pojke.
Det är Babyface.
Är han den ökända Babyface som alla är rädda för?
Ja, det är Babyface.
Den brittiska grabben som säger "var hälsad" och inte "hej"?
Har du nånsin sett nån med ett mer barnliknande ansikte?
Var det verkligen Madame Queenie?
Larry, du är för sen för det här samtalet.
Okej, vi tittar på bytet.
- Det här är inget byte. - Va?
Det är bara små målningar med gamla män.
Vi har blivit lurade. Inte ens några konsthantverk.
- Jag visste väl det. - Så hemskt att göra så.
Nix, ingen ger oss en massa små bilder av gamla män ostraffat.
Ni kan använda pappret.
Till vad? Starta ett konstgalleri med gamla män?
Det är kontanter, pengar.
I den här tiden kallas det "bytet" eller "kosing".
Kosing. Toppen. Jag finner det högst otroligt.
Men bra påhittat.
Kom igen.
- Kosing. - Sådär ja.
Vet ni vad, mamma och pappa?
Nu ska vi se vad vi är.
Vi är i New York City 1929.
Jag vet att ni alltid har velat komma hit.
Synd att det inte blev under bättre omständigheter
och ni inte var två livlösa kolbitar som jag bär omkring i magväskan.
Wow.
Lyssna. "Ikväll är kvällen. Festa som du aldrig har festat förr."
Som vi aldrig festat.
Inträdet kostar 35 cent.
Var är cent?
Kosing. Vi har det redan.
En varning om fester, bara.
De kan vara farliga.
Hammed Johnsons kusin hade en fest när hans föräldrar var bortresta.
Nån slängde Bluetoothhögtalaren i toan
för att de inte gillade musiken, och den tog eld.
Hur kunde den ta eld i toastolen?
Jag såg det inte. Jag var inte inbjuden.
Men nu är du inbjuden, och vi går dit allihop.
Jag vet inte.
Kevin, du kan inte bara läsa om saker.
Du måste få saker att hända. Kom loss.
- Jag kan komma loss lite grann. - Just det.
Snabba på. Vi är sena.
Femton minuter försening i New York är punktligt. Det vet alla.
Det är ingen här.
Vad tusan är det där?
Alkohol.
Smakar som honung.
Inkräktar nån på Madame Queenies territorium, tro?
Det blir värst för dem.
Man inkräktar inte.
Verkligen inte.
Vi är i Harlem under Harlem-renässansen.
En massa konst och författande
och musik skapas just här och just nu.
Helt otroligt att jag läser om den tiden just när det sker.
Ja, verkligen fint.
Få se vad vi kan få för det här som kallas "pengar".
Förbudstiden råder nu. Det betyder att alkohol är förbjudet.
Som när mamma förbjöd pappa att dricka öl
efter att han blivit full vid en gatufest och flirtat med mrs Broadrib.
Även om det är förbjudet gör folk det ändå.
De betalar bara mer för det.
Ni skulle nog gilla det andra gänget.
Hej, ni kom. Kliv på bara…
Bumpy Johnson är typ ledare för deras gäng.
Som Penelope för Bandits.
Ni minns Larry.
Och så finns Larry Jämt Försenad.
Han kallas så för att han jämt är försenad.
- Visst. Hej. - Och han heter Larry.
Larry, hur kan du vara sen… Han var bredvid mig.
- Varför så försenad? - Förlåt.
Sen har vi Ernie Fingers.
Han kallas så för att han är lite klumpig.
Det är ett ironiskt smeknamn.
Som när Saffron kallar mig "Herr Stilfull".
- Var hälsad. - Var hälsad.
Men se på mig nu.
Känn er som hemma. Ha trevligt.
Ta nåt att dricka.
En illegal bar. Mitt första brott nånsin.
Om man inte räknar när jag kopierade en sida i en biblioteksbok
utan uttryckligt tillstånd av förlaget.
Det här är magnifikt.
En mycket intressant samling.
Det här är livet, Bandits. Äntligen går det uppåt för oss.
Jag har migrän, och det är för många främlingar här.
För många människor att misstro.
Men försök roa dig lite.
Helst inte.
Ser du damen där borta?
Hon är chef för hela alltihop.
- Är det hon? - Och hennes gäng.
De levererar honungsspriten. Verkligen tuffa typer.
Jaså, tuffa typer?
Ja, verkligt tuffa.
- Och det där är Babyface. - Den lilla grabben?
- Kolla in ansiktet. - Som ett barn i kostym.
Jag förstår inte ett ord hon säger.
Jag är fängslad, förvirrad. Jag mår toppen. Jag har ont.
Ursäkta. Vad är det här för musik?
Det är jazz, vännen.
Jazz vännen?
Jazz.
Madame, jag funderar på att använda
din stil som gängledare i mitt eget gäng.
- Inte mula folk. Det är jobbigt. - Jag vet. Jag kan inte göra det mer.
Bara… Ansiktsuttrycket… Jag orkar inte med det.
- Precis. - Ja.
Den där förvånade blicken. Ja. Det är typ…
Nej, det är mer…
Ja. Fast, jag menar, jag har sett, typ… "Vadå!" Ilska.
Mer typ: "Gör mig inte illa. Jag ger dig vad som helst.
Gör det inte. Jösses. Sluta."
Vadå? Nej. Snarare: "Aj, sluta slå mig i ändan."
- Din ända? - Ja.
Vi har visst olika inställning till det här.
Ska vi?
- Ska vi vadå? - Dansa.
- Varför? - Ha kul.
Okej.
Det här är genant.
För oss alla. Kan ni göra det där nån annanstans?
Vill ni höra mer?
Jösses. Se upp, han kommer.
Tack. En ingefärsöl, tack.
Ingefärsöl, huset bjuder.
Jag och gänget ska börja rösta om beslut som ett kollektiv.
Det är bättre, för då har alla en röst.
- Visst, Widgit? Håll med mig. - Jag håller med.
- Ja. - Madame Queenie, du är en inspiration.
Tack.
Men du behöver inte kalla mig Madame Queen. Ingetdera.
Som du vill, förstås.
Okej.
Hur många har du druckit?
Vad kan jag säga?
Hon hette Alana Mortimer och var den sötaste flicka jag nånsin sett.
Och? Vad hände?
En kväll nere vid butikerna kysste Riley henne.
Vilken usling.
Och efter den dagen syntes han aldrig till mer.
Fick du honom att försvinna?
Han flyttade till Preston.
Flyttade till Preston?
Iskallt.
Det är faktiskt rätt kallt där.
Folket här verkar nervösa i mitt sällskap.
De har nog fått reda på biblioteksincidenten på nåt sätt.
Mår du bra?
Jag tänkte just på Susan. Vi pratar inte om det.
Vi pratar mycket om det. Kanske för mycket.
Ju mer jag dricker, desto mer vill jag prata om det.
Okej.
- Räcker det? - Ja, det räcker.
- Okej. Tack så mycket. Tack. - Milady.
Får jag uttrycka ett uppriktigt "wowee".
Tack.
Får jag fråga, vad betyder "shooby-dooby"?
Jag bara gnolade och improviserade till musiken.
Man kan använda rösten som ett instrument, inte bara för texten.
Jag förstår.
I den sista sången sjöng du: "Hon sa 'Zaza-zoo-wow.'"
Vad betyder det?
"Zaza-zaza-wow.'"
Det betyder väl att hon var förbluffad,
knockad, golvad, hade trevligare än nånsin förut.
Jag vet känslan.
- Gör du? - Ja, jag älskar ord.
Jag är skådespelare.
Jag tycker inte om att prata om att jag är skådespelare.
Men jag är skådespelare.
Wow. Är du med i talfilmer?
Jadå, talfilmer. Valfilmer. Allting.
Jaha, vill du "valla" mig hem?
Gärna, men jag vet inte var det är.
En fest med toabrand går inte upp emot det här.
Släng dig i väggen, Hammed Johnsons kusin.
- Charlie? Det är Madame Queenie. - Ja, ma'am.
Jag vill att du kör annonser som lär folk om rätten att rösta.
- Är det klokt? - Mm.
- Är du säker? - Det är viktigt.
Ja, ma'am.
Sen ska du gå till Dutch Schultz nya ställe och slå in rutorna.
Han ska inte hota Madame Queenie. Jag dödar honom! Jag styr i Harlem!
Madame Queenie?
Donera till programmet för barns läsning. Barn behöver läsa.
Okej, boss.
Okej, raring.
- Jag gör det genast. - Vi hörs.
Madame Queenie, nån inkräktar på ditt territorium.
Var har de sin bas?
Det är just det, boss.
De verkar ha sin bas i en av dina lagerlokaler.
Det är att inkräkta.
Det sa vi också.
De inkräktar.
Vi tänkte göra ett litet besök.
- Ja. - Ett trevligt litet besök.
Nej, gå och skräm livet ur dem.
Det var det jag menade med "trevligt litet besök".
Säg det, då.
Ingen vet vad du menar när du pratar så där.
Mamma, pappa, jag tänker ändå rädda er.
Förlåt att jag inte hört av mig på ett tag.
Det har varit rätt vilt i New York City.
Jag drack en läsk.
Ni har ju sagt åt mig att alltid se till min lillasyster.
Jag glömde. Förlåt.
Men Saffron är säkert hemma och utom fara.
Nån har blivit kolad här.
Kolad, som i "kola"?
Nej, kolad som i "förkolnad".
Det är deras problem. Inte mitt.
Där borta.
Hon bröt sig ut ur stenen. Försökte öppna dörren, kunde inte.
Hon är trög, fysiskt och mentalt.
Hon har varit i stenen länge.
De som var här vred på huvudet och blev kolade.
Sen gick hon långsamt uppför trappan.
Långsamt?
Hon är trög. Hon har varit i stenen länge.
Du säger hela tiden "hon", ma'am.
Ja.
Och om det är den jag tror,
är de hon jagar i stor fara.
Hon jagar Time Bandits, eller hur?
Ja, det gör hon.
Är det därför vi är här?
Hitta dem och berätta för Det högsta väsendet var de är?
- Det vet jag väl. - Det lät som om du hade glömt.
Ja. Det lät så.
Inte förvånande att de passerat här.
Känner du kraften?
Nej.
Nej. Gör du?
Ja.
Här har vistats nån med fantastisk kraft.
Gillar du ditt jobb, ma'am?
Att jobba åt Det högsta väsendet är ett kall, inte ett jobb.
Fast han kan vara jobbig, högdragen och kontrollerande?
Han har stor press på sig.
De här banditerna anar inte vad de har utlöst.
Är kartan verkligen så kraftfull?
Kartan.
Och pojken.
Mamma, pappa, jag är mitt i en kriminell verksamhet.
Nu har banditerna gett sig på sedelförfalskning,
- vilket var populärt på 1920-talet. - Jadå.
Fast ärligt talat är deras falska sedlar inget vidare.
Jag gjorde en jazzsedel.
Jag gjorde en ziljon dollar.
Min är värdet av en själv. Olika värde för var person.
Mycket bättre än originalen. Titta bara.
Alto har mött en annan artist
som har lärt honom att prata jazz.
- Vill du ha en skip-skap-bop smörgås? - Ja.
Och banditerna fortsätter stjäla mjöd från munkarna
och byta det mot kosing.
Vilket, ja, är olagligt. Jag vet.
Kom igen. Skynda på.
Men vi har stött på problem.
Stanna! Tjuv!
Spring! Nej!
Oj. Nej, nej, nej.
Det kan ta längre att återvända till er än jag trodde.
Så Bittelig och Judy är fångade där inne?
Ja. Det stämmer. Portalen är väldigt instabil.
- Jag har ju försökt säga det. - Deras timing suger.
Hallå, hallå.
Åh nej. Inte nu.
- Vi måste få ut dem därifrån. - Bra idé, Widgit.
- Jag jobbar på det. - Okej.
Ni har en fin liten rörelse här.
Det vore synd om nåt hände med den.
Ja, det vore synd.
Jag var inte färdig. Jag hade mer att säga.
- Fortsätt jobba på det. - Hur då?
- Vet inte. Du är matteexperten. - Ja.
- Ojsan. Vi är så klumpiga. - Klumpedunsar.
Det är okej. Jag är också klumpig.
Samma här.
Ja. Väldigt klumpiga.
Emmie, jag har haft jättetrevligt med dig.
Samma här.
Det var så fint att bara lyssna på dig och gå bredvid dig.
Ja. Alto, jag är orolig för dig.
För att jag är skådespelare med osäker ekonomi?
Nej. För att gangsters är ute efter dig och dina vänner.
Va?
Hela Harlem pratar om att Madame Queenie har satt ett pris på era huvuden.
Och hennes hejdukar? De kan döda er
för att ni inkräktat.
Min medarbetare och jag vill ta er med på en fin åktur ner till hamnen.
Jag förstår. Vet ni vad, ja. Det låter mycket avkopplande.
Det gör vi. Ja.
Penelope, de här typerna kanske inte talar bokstavligt.
Tja, Kevin, alla är inte bokmalar.
Penelope.
Hej, vänligt sinnade män.
Emmie säger att gangsters är ute efter oss,
och vi måste sticka…
Titta där. Är det ett violinfodral?
Spelar du jazz?
Nej, det gör jag inte.
Visa dem vad du spelar på.
Det är ett maskingevär.
- Springa? - Ja.
Var är alla?
Ta dem.
Fara. Fara, fara.
- Fara. - Vi måste dunsta.
- Fara. Fara. - Kör. Kör!
Kör.
Fort, fort.
Okej, var är ditt gömställe?
Ta höger här.
Och höger igen.
De är strax bakom oss.
Och så höger igen.
Kör de runt med oss i cirkel? Så dum är ingen.
Och höger igen.
Vad tusan?
Vad ända in i glödheta?
Ser jag ut så i profil?
Och höger igen.
Vänta lite.
Kör vi tillbaka till där vi startade?
Ja. Tack. Det vore fint.
- Vi kommer att dö. - Mitt liv har bara börjat.
Och höger igen.
Du, Bumps, Madame Queenie sitter i den där bilen.
Det är en väldigt långsam biljakt.
Ska vi ge oss in i leken?
Portal!
Stanna!
- Fort, Judy! - Låt dem inte…
Fort! Hoppa igenom innan den stängs!
Hoppa, Judy! Hoppa!
Vi trodde att vi var fast hos munkarna för alltid.
Jag hittade en annan portal härifrån.
Kom, för jösse namn. Fort.
Jag har tappat bort dem.
Hur kan du tappa bort dem när de kör runt i cirkel?
Stanna! Där är resten av gänget.
Vi tar med dem på en liten åktur.
De har Judy, Bittelig och Widgit.
Följ efter den bilen.
Vänta. Följa bilen full av gangsters som vi försöker fly från?
Ja. Just det. Bra.
Nej.
- Titta, jag kör bil. - Ja.
- Det är inte så svårt… - Nej! Alto, titta…
- Se upp. - Okej.
"10 ziljoner dollar."
"Värdet i att släppa din fruktan."
Det är Judys.
De lämnar spår efter sig.
Följ pappret.
Alto, titta!
Här är de.
Okej. Släpp dem genast.
Ja, släpp dem. Förlåt, säg det du.
Hej, Penelope. Hej, Alto. Kevin.
Det här är vännerna vi pratade om.
Hör ni, det här är våra andra nya vänner.
Vi är inte era vänner.
Va? Ni sa ju att vi skulle få se fiskarna.
Sova med fiskarna. Det är en hotelse.
- Är det? - Är det?
Men om ni inte är mina vänner, varför gav ni mig nya skor?
Cementskor.
Så ni kan sjunka till havsbottnen.
Alltså, ni borde verkligen vara tydligare med era hotelser.
Tydligt nog.
Vänta! Sluta. Släpp dem.
Ni vet inte vem ni har att göra med.
Om ni fortsätter så här, blir det konsekvenser
som ni inte kan komma loss från.
Vilka är ni?
Det spelar ingen roll.
Ni vet inte vem det här är.
Det här är en av de största gangsterbossarna i New York.
Tja, okej. Det är att ta i.
Det är Madame Queenie.
Nej, vår boss är Madame Queenie.
Va?
Ursäkta mig.
Så du är boss för det här gänget?
Ja. Alltså, jag är talesperson för kollektivet.
- Det här gänget. Ja. - Forty Thieves?
- Nej då. - Nej, vi är Time Bandits.
- Time Bandits. - Time Bandits.
- Time Bandits? - Ja.
Vänta!
- Det här är Madame Queenie. - Inte nu, Larry.
Varför tog det sån tid att parkera? Parkerade du i Connecticut?
- Så du är inte Madame Queenie? - Nej.
- Ditt gäng är inte Forty Thieves? - Nej.
Madame Queenie är vår boss.
De här har inkräktat på vårt territorium.
Men det där är Babyface. Den farligaste gangstern i Manhattan.
Jag är Babyface.
Skojar du? Titta på ditt ansikte.
- Jag har barnansikte. - Va?
Skjut dem.
Om det var för det jag, så förlåt.
Om du gnider in lite hudsalva på kinderna så…
Vad pågår här?
Jag ska döda dem, Madame Queenie.
Är du Madame Queenie?
Det stämmer.
Förväxlade du mig med henne?
Ja, jag…
Trodde du att jag var hon?
För att du såg en kvinna i en lagerlokal med sprit?
- Och ett gäng. - Och ett gäng?
Och antog att det var jag?
Jag drack lite mjöd och blev förvirrad.
Förolämpande mot oss båda.
Det är tufft att vara en kvinnlig ledare.
- Inte för mig. - Eller för mig.
Tufft att vara ledare. Punkt.
Vem är du?
Jag är Bumpy Johnson.
Du skulle ju ha bytet.
För att köpa din sprit.
Okej. Det är väl logiskt.
Vi ska väl kila. Om du är snäll och sänker vapnet.
Bra. Tack. Vi är färdiga med att sälja mjöd.
Om ni kan släppa loss de där, kan vi gå vår väg.
- Widgit, var ska vi vara? - Ett tomt fält nära Jersey Shore.
Jag vet var det är. Jag mular många människor där.
Jag menar, jag brukade mula många människor där.
Jag mular också en massa där.
Madame Queenie, vi återkommer strax för att börja vårt samarbete.
Kom i tid.
Okej, kan vi ta bort repen? Och låta dem gå.
Tja, mamma och pappa, jag har gjort nåt ni jämt sagt åt mig att göra.
Fått nya vänner. Och en sak ni förbjöd mig att göra.
Fraternisera med gängmedlemmar.
Men de är samma människor, så det jämnar ut sig.
- Vet du vad? - Vadå?
Jag ska ge killarna en fin liten semester.
Åh nej. Ska du hota dem?
- Typ en två veckors semester. - Jaha, en riktig semester.
- Just det. - Vilken lättnad.
Vi röstade och ska åka till Mexiko.
Det är dags för ett kärt farväl.
Bravo. Ja.
Emmie, du kan väl följa med mig?
Och jobbiga farväl.
Alto, jag kan inte.
För att jag är en bandit?
Nej.
- För att jag inte kan köra bil? - Nej.
För att jag är en skådespelare
och du aldrig vet om du pratar med mitt verkliga jag?
Nej, men… Jag känner dig inte riktigt,
och det här är bara vårt fjärde samtal, så…
- Okej. Det är logiskt. - Ja. Okej.
Ja.
Judy. De har en romantisk stund.
- Ja. - Ja.
Jag hoppas att New York var allt ni förväntade er.
Kul att det var jag som fick ta med er hit.
Vi kanske kan komma tillbaka nån gång när ni inte är kolbitar.
Kram.
Kevin, kom nu.
Hej då.
Vart tusan tänker ni ta vägen?
Vill ni höra ett faktum om New York?
- Absolut inte. - Tyst, din viktigpetter.
Historia är det enda han pratar om.
Han säger: "Bla-bla-bla historia si,
bla-bla-bla historia så."
Den där pojken pratade så, bla-bla-bla.
Det är Kevin. Var då?
De gick dit där floden möter
berget och försvann i dimman.
Jag ska ta dig dit.
Demon!
Fort!
Du är inte honom.
Du kan inte pronomen.
Det var en demon.
Om hon gjorde så i Bingley, fick hon med mina polare att göra.
Hon skulle inte ha en chans.
Ja, vi får vara glada som är vid liv.
Precis.
Skåda.
"Va ere?"
Just det. "Va ere?"
Nå, vad är det?
Vad är det? Det ska jag tala om.
Får jag presentera jorden 2.
Ursäkta, vadå?
Jag vet vad ni tänker: "Han har blivit maktgalen.
Vad tänker han göra? Varför gör han detta?
Vad är fel med den nuvarande jorden?
Tja, jag var aldrig riktigt nöjd med originalet.
När jag skapade den var jag ung och bekymmersfri
och liksom snodde ihop alltihop lite på en höft.
Jag medger, men bara för er, att jag gjorde några misstag.
Frånsett dinosaurierna. De var perfekta.
Visst var de?
- Jättebra. - Verkligen.
- Er favoritdinosaurie? Kör. - Stegosaurus.
Stegosaurus. Och din?
- Pterodactyl. - Gissa vilken min var?
Kontroversiellt.
Triceratops.
Kontroversiellt, ja.
För det fanns tre ceratopsar.
I alla fall, vi hoppar fram typ en ziljon år.
Typ här och nu. Och jorden 2, uppföljaren.
Va? Tänker ni skapa en ny planeten jorden?
Nej, nej. Det skulle ta för lång tid.
Jag menar den stora omstarten.
Jag ska radera ut allt.
Bli kvitt all historia, allt det där långtråkiga.
Vissa saker jag skäms lite över, som människor.
Jag ska göra mig kvitt dem och börja om från början igen.
Tror ni inte att de blir lite upprörda då?
Vilka då? Vadå? Människorna som ska utraderas?
- Ja. - Jag har fått nog av människor.
För många krig. För mycket stridigheter.
Jag är redo att skapa den ultimata människan.
Det kan jag inte utan den där kartan.
Dessutom får den absolut inte falla i fel händer.
Det vore katastrofalt.
Och vad menar ni med "fel händer"?
Just det. Ni vet vilka jag menar.
- Barnaby. - Barnaby?
- Inte Barnaby. - Den rena ondskan.
Du… Avslöja inte… Jag skulle komma fram till namnet.
Förlåt, sir.
I alla fall, han.
Om han får sina onda händer på kartan, vågar jag inte tänka på följderna.
DELVIS BASERAD PÅ KARAKTÄRER
SKAPADE AV TERRY GILLIAM OCH MICHAEL PALIN
BASERAD PÅ FILMEN TIME BANDITS
Undertexter: Bengt-Ove Andersson