Dette er stakkarslige tider, mine venner.
Det stemmer.
Beklager, dere. Vi må spise pinner i kveld.
Dette er virkelig et lavpunkt i livet mitt.
Ja visst. Dette er det laveste punktet vårt.
Sitter her og spiser pinner.
Men jeg har noe godt til dessert.
- Hva er det? - Kvister.
- Nei, kvister er ikke godt. - Jo, etter å ha spist pinner, så.
Når kan vi komme oss herfra?
Som dere ser, er overliggeren operativ nå.
Det betyr at mange portaler bør åpne seg for oss reisende snart.
En eller flere av disse portalene bør kunne få oss
til din tid eller sted, eller veldig nær.
Hvis Widgit har rett, kan vi få Kevin hjem,
redde foreldrene hans og stjele maten deres.
Dere kan få maten.
- Nei, vi vil stjele den. - OK.
Og så er vi på rømmen.
- Alltid på rømmen. - Det er det vi driver med.
Skal dere fortsette å rømme fra Høyeste Vesen? For alltid?
Vi har lurt ham mer enn én gang.
- To… To. - To ganger.
Og det skal vi fortsette med. Han tar oss aldri igjen.
Jeg er Høyeste Vesen.
Bukk for meg! Frykt meg!
- Jeg har en plan? - Løpe?
- Mer løping?
Vi løper ikke alltid, men vi bør gå raskt bakover.
Dere har forrådt meg.
Dere må gi tilbake det som er mitt.
- Judy, bakover… - Frykt meg.
- Nei, Judy! - Frykt meg.
- Frykt meg! - Du blir til salt, Judy!
- Gå bort fra meg. - Dere, jeg tror ikke…
Jeg er Høyeste Vesen.
Bukk for meg.
Jeg er Høyeste Vesen. Jeg er Høyeste Vesen.
Er det Høyeste Vesen?
Nei, det er en av de smiskende hjelperne hans Casper.
- Jasper. - Ja… Greit.
Ikke gi ham kartet. Høyeste Vesen må ikke få kartet.
Judy, er dette omvendt psykologi? Hva skjer?
- Jeg er ikke sikker. - Han planlegger noe veldig grusomt.
- Hva betyr det? - Hva betyr det?
- Jeg kan ikke si det. Det er ille. - Hva?
Det kom ikke fra munnen min. Jeg sa ingenting.
- Hva? - Portalen.
Ikke la ham få kartet.
Dra herfra.
Ta kartet og dra.
Ikke la ham få kartet!
- Hva var det Jasper snakket om? - Unnskyld, mamma.
Sikkert et triks.
- De virket sinte for noe. - De er redde for meg.
- Hvorfor det? Du rømmer alltid. - Jeg rømmer ikke alltid.
- De har vonde bein av all rømmingen. - Jeg rømmer ikke alltid.
Jeg vet ikke hva det inntrykket kommer av.
- Der er huset ditt. - Nei. Det er i en blindvei.
- Jeg vet ikke hvordan utsiden ser ut. - Dette ligner ikke.
- Foreldrene dine kan ha pusset opp. - Det er visst fest inne.
- Det er ikke huset mitt. - Nei, jeg er noen kilometer unna.
- Widgit? Jeg lurer på… - Og noen århundrer.
- Ser ut som vi er i georgianske England. - Ros for å finne riktig land.
Georgianske England? Skuespill varer i timer.
Folk drar milevis for å delta.
- Utrolig. Jeg er hjemme. - Jeg er sulten.
- Jeg er også sulten. - Jeg er sulten.
Der det er fest, er det mat.
Ja.
Dere kan ikke komme inn kledd sånn.
Casanova.
Det er Casanova.
Señor Casanova.
Dere finner bakdøren, og så stjeler vi ting å kle på oss.
Du store min. Du er visst veldig varm. La meg…
- Det er en stekevender-hund. - Jeg spiser ikke den rare hunden.
- Jeg vil ikke… - Man spiser den ikke.
Den snurrer hamsterhjulet og steker maten jevnt.
Det er ikke tid for en blund.
Pokker.
Gå, gå, gå.
Jeg skal få dere inn på festen.
Går det bra? Det går bra. Kom, kompis. Du er fri.
Kevin, ingen vil spise den rare hunden. Kom hit.
Ja.
Ja?
Mitt folk.
Ser dere det jeg ser?
- 1700-tallet? - Parykker?
- Undertrykte følelser? - Ingen som ligner meg?
Mat. Husker dere hva vi gjør her?
- Mat. - I himmelens…
- Hva er det du gjør, gutt? - Unnskyld. Jeg skulle ikke gjøre det.
Skulle du ikke spise en av sandwichene mine?
Er alle disse sandwichene dine?
Det er et ananasselskap, men det er bare for å få folk til å komme.
Når de er her, vil de bli forbløffet over min nye oppfinnelse med kjøtt mellom brød.
- Er du jarlen av Sandwich? - Du har hørt om meg.
Ja, min oppfinnelse. Oppkalt etter oppfinneren, jarlen av Sandwich.
Forsyn deg mens jeg forteller om det.
Jeg rir.
Hendene mine er fulle, for jeg er på en hest med tømmer.
Reven løper. Rev i sikte!
Ptro, Beauty.
Magen min er tom. Hva skal jeg gjøre? Frykt ikke.
Takket være "sandwichen" kan jeg ri og spise samtidig.
Nå er jeg ved kortbordet.
Jeg sulter etter kortspill, men jeg sulter også etter mat.
Hvorfor ikke spise ved bordet?
Denne hånden må jeg slå i bordet
og rope "Hurra!" mens jeg tar stakkarens penger.
Et klart treff, Valentine.
Jeg har vunnet tilbake min hustru. Heldigvis har jeg tatt med en…
- En sandwich. - Nettopp. Spørsmål så langt?
Enkelte sier at sandwichen egentlig ble oppfunnet av…
Av hvem?
- Deg. - Ja.
Folk er vanligvis mer imponerte over at jeg har funnet opp et praktisk måltid.
Jeg må gå.
Det er snart ananas-tid.
Hvem var det?
Han er jarlen av Sandwich. Han påstår at han "oppfant" sandwichen.
Ja, og jeg oppfant vann.
Ja.
Gjorde hun det?
Hemmeligheten ved skuespill er å uttrykke seg uten ord.
For eksempel Shakespeares "Ham-flett."
Man kan uttrykke "Ham-flett" ved å bevege øyenbrynene.
Det er ekte skuespill.
En demonstrasjon.
"Å være eller ikke være.
Det er spørsmålet.
For hva er mest edelt?
Å tåle regnet av piler
fra en uhyrlig skjebne,
eller trekke våpen…
…mot et hav av sorger?
Og da gjøre slutt på dem?
Å dø, å sove… å sove.
Og kan hende drømme.
Der er haken."
Bravo!
Jeg gjenkjenner en god øyebryn-Shakespeare.
- Du er litt av en skuespiller. - Endelig er noen enig med meg.
Jeg må presentere meg. Jeg heter Martha.
Jeg er impresario ved Theatre Royal Drury Lane.
La meg gå rett på sak. Jeg setter opp et stykke.
Det er en rolle til deg der. Ingen andre kan yte det rettferdighet.
Det må være deg.
- Hvilken rolle? - Den beste rollen.
Vi ses til øving i morgen tidlig.
Inntil da, min muse…
- Ja? - Adieu.
- Prosit. - Farvel.
Farvel.
Flytt dere.
Hallo.
Så rart. Det pleier å virke.
- Å si "hallo"? - Ja.
Men du er ved bevissthet.
- Hvem tror fyren at han er? - Han er Casanova.
- Hva er han berømt for? - Å forføre tusenvis av kvinner.
Dånet.
- Hva mer? - Det er alt.
Hvordan ble han berømt nok til å forføre dem?
Ved å forføre hundrevis.
Men hvordan ble de først forført?
Jeg vet ikke hva jeg skal si, Bittelig.
Jeg er verdens beste elsker.
Er det noe du har spredt selv, eller sier noen andre det?
Jeg blir ikke tiltrukket av damer som vil ha meg.
Men du får meg til å føle noe jeg aldri har følt før.
Bittelig, kom. Jeg vil vise deg noe.
Takk, Widgit.
Se, et vanlig, usedvanlig kart.
Nå ser dere det…
Nå ser dere det ikke.
Widgit.
- Der er det. - Dere må lære meg å gjøre det.
Er det et smil? Smiler du, Kevin?
Jeg har merket at du har virket litt trist.
- Ja. - Hvorfor det?
- Foreldrene mine er døde. - Å ja.
Mine beste folk jobber med det.
Dine beste folk?
- Ja, oss. - Ja, ja.
- Her. Ta litt ananas. Vær så god. - Takk.
Kevin, har jeg vist deg favorittskjeen min?
Skulle du ikke ønske det var fem?
- Klar? - Kult.
- Du snakker. - Jeg stjeler dem.
Finn flere skjeer. Til å stjele.
- Kom igjen. - Stjel store.
- Store skjeer? - Ja.
Takk.
Stjel skjeer, alle sammen.
Skjeer. De har nøkkelen til å reise gjennom tid og rom,
og de bruker den til å stjele skjeer.
Kniver og gafler kunne jeg forstått. De er skarpe.
De er spisse.
- Jeg tror skjeer kan være onde. - Ja, når du vasker dem,
flyr vannet i feil retning, og det spruter overalt.
Ja, jeg tror skjeer kan være onde.
Jeg er manifestasjonen av ondskap. Ikke korriger meg.
Jeg korrigerte deg ikke. Jeg…
Alle sammen, hysj, hysj.
Derek, vennligst.
Meg igjen. Jarlen av Sandwich, oppfinner av sandwichen.
Det er tid for å se… bare se på ananasen.
Bli med meg.
Unnskyld meg.
- Hvorfor kalles det et ananasselskap? - De har en virkelig ananas her.
Feil vei. Det store huset mitt.
For en gru, for en gru. Dette er en fryktelig ugjerning.
Skulle vi ikke spise ananasen?
Det er en ekstremt sjelden
og dyrebar frukt som kun er til å vise fram.
De er dyre, men det er bare en litt hard ananas.
Bare en ananas?
Sparepengene våre gikk til den.
Vi leide den ananasen. Jeg kommer til å dø i gjeldsfengsel og bli stukket med pinner
og bli kalt en lømmel og en agurk-eter av alle.
Jeg vil bare ha det helt klart for meg. Er ananaser veldig dyre i georgiansk tid?
- Ja, din dåre. - Men vi har spist den.
- Nettopp. - Vi kan sikkert erstatte den.
Dere erstatte den?
Dere er kledd i filler og mel og grønnsaker.
Skal jeg tro at dere har råd til en ananas?
Neil Groves hadde visst fem ananaser på bursdagen sin med tropisk tema.
Neil Groves, Neil Groves…
Så du disse fem ananasene Neil Groves hadde?
- Jeg var ikke invitert. - Nei. Du var ikke invitert hit heller.
Å tro at jeg, jarlen av Sandwich, inviterte dette forvirrede barnet
til å nyte min utrolige oppfinnelse, sandwichen.
- Hvis det er din oppfinnelse. - Hva sa du?
Noen mener at du kopierte ideen etter å ha sett pitabrød og kanapeer ved Middelhavet.
Brett opp ermene mine.
Takk.
To ganger har du fornærmet mitt hus. Du har kalt meg en løgner.
Og enda verre, du har spist min ananas.
Jeg utfordrer deg herved til en duell.
Kutt ut. Han er et barn. Ingen vil se det. Han vil være elendig.
Kan jeg ikke utfordre en som har fornærmet meg til duell?
Det er en fornærmelse. Jeg utfordrer deg til duell.
Kanskje han kan gjøre det.
Din kjeltring. Vi møtes på duellplassen i morgen ettermiddag, sir.
- Løpe nå, Penelope? - Ja.
Ja, løp, feiging.
- Det kalte du meg ikke. - Men det gjorde jeg.
Jeg aksepterer utfordringen, og jeg utfordrer deg til duell.
Du kan ikke utfordre meg tilbake.
- De duellerer dueller. - Ja.
- Jeg ler hånlig av din uvitenhet. - Le, da.
En duell, sir. I morgen klokken tolv.
Penelope…
Du kan ikke duellere.
Jeg må duellere. Det handler om ære.
Jeg synes ikke oppkonstruerte ideer som ære eller feighet er verd å dø for.
Og hvis du er død og foreldrene mine er døde, så er det bare… Det er for mye.
Hva ville du gjort om du ble utfordret til duell?
Jeg ville sagt det til en voksen.
OK. Jeg sier det til en voksen.
- Widgit. Jeg skal duellere. - Kult.
Penelope, vold er aldri løsningen.
- Jeg synes vi skal dra. - Vi kan ikke dra. Jeg har en opptreden.
Det er på Theatre Royal i morgen ettermiddag.
Folk her elsker teater.
Det starter tidlig og holder på i timevis. Dere må komme.
Så du inviterer oss til et langt stykke, og du venter at vi faktisk kommer?
Så fint. Det er helt fantastisk.
Den ene gangen jeg trenger litt støtte: "Beklager. Vi har en duell."
Jeg reserverer fem plasser, og jeg venter at dere kommer!
Han liker å holde tale.
Penelope, ingen bryr seg om du trekker deg.
Jeg trodde vi alltid stakk. At det var greia vår.
Jeg vet ikke hva dere er bekymret for.
Jeg trenger bare å skyte ham før han skyter meg.
Pang! Nei!
Fytterakkern, det er iskaldt.
Kevin!
Fy søren. Dette er grusomt.
- Fianna, hvilken framgang har du gjort? - Jeg har ingen ennå. Men det positive
er at jeg har besøkt mange nye steder.
Så fint for deg. Men du er vel nærmere disse bandittene?
Ja, egentlig. Men jeg tok en liten avstikker…
Jeg ville ikke tatt flere avstikkere, hvis du ikke vil ha det John fikk.
Vil du ha det John fikk?
Nei, sikkert ikke.
Du vil definitivt ikke ha det John fikk.
Skaff meg kartet.
Judy.
Det er meg, Casanova.
- Jeg fikk en hest til å dåne. - OK.
Du er strålende og vidunderlig og så interessant.
Og likegyldig overfor meg, som er veldig attraktivt.
Vær så snill. Jeg prøver å sove.
Jeg må la reaksjonene hvile. Lade opp prestasjonene.
Disse øyenbrynene trenger skjønnhetssøvnen sin.
På forhånd takk. Bare demp dere.
Judy, røm med meg.
Jeg må finne sengehalmen. Jeg sover bokstavelig talt på halm…
Å, Gavin.
- Det er en anomali her. - Tror du de har vært her?
Ja. Jeg tror Time Bandits har vært her, og de har kartet.
Ja, selvfølgelig har de kartet. Hvordan kunne de ellers vært her?
De lar portalene være åpne. Ting farer gjennom tidene. Det er veldig farlig.
Å la portaler være åpne er en dum idé. Det vet selv jeg.
- Vi må melde fra til Høyeste Vesen. - Ja, det kunne vi gjort.
Han sendte oss for å melde fra om funnene, så han kan finne bandittene.
Vi må følge ordre.
Og jeg sier at vi kan gjøre som han vil. Selvfølgelig kan vi det.
Hva annet skulle vi gjort?
Det er noen folk du bør snakke med først.
Hvilke folk?
Folk som meg. Folk som har fått nok av å gjøre akkurat det vi har fått beskjed om.
Hva gjør vi hvis vi ikke gjør det vi har fått beskjed om?
Det får du se.
Widgit, etter at jeg la meg i går,
så jeg bilder av himmelen og av folk som gjorde magiske ting,
- men øynene mine var lukket. - Du drømte.
- Jeg kunne se det, men ikke røre det. - Som jeg sa, det var en drøm.
- Høyeste Vesen lot oss ikke ha sånt. - Wow.
Men det var ikke bare bra. Jeg så dumme ting også.
Det kalles mareritt, Bittelig.
Tror du det var det Jasper mente?
At marerittet mitt vil skje hvis vi gir Høyeste Vesen kartet?
Jeg tror han mente å si noe mye verre enn et mareritt,
men Jasper hørtes redd ut.
Widgit, jeg vil ikke at noen andre skal dø.
Ikke etter Susan.
Ikke jeg heller. Ingen kommer til å dø, Bittelig.
Men hva med Penelope?
- Penelope! Kom igjen. - Å nei.
Min muse. Min muse.
Jeg har en spesiell rolle til deg. Er du klar for det?
Jeg ble født til dette.
- Egentlig ikke. Mer ynglet. - Sånn føles det for oss.
Les det, lær det, lev det. Du skal på om en time.
OK.
Hallo, alle sammen. Hysj.
Det er meg, jarlen av Sandwich, oppfinner av sandwichen,
som skal møte min fornærmer.
Velg våpen, sir.
Kan jeg velge ord?
Absolutt, sir. Men jarlen av Sandwich vil bruke pistol.
Og hva om jeg bare løper min vei?
Du kan absolutt løpe din vei.
Jeg tror den forrige som prøvde å løpe sin vei, ble skutt i ryggen.
- OK, greit. - Så kanskje pistolen?
Sir har valgt pistolen.
- Et godt valg, sir. - Jeg er dame, så jeg bør nok ikke…
Absolutt, sir.
Kom igjen, din feiging. La oss sette i gang.
- OK. - Kjenner du reglene?
- Vagt. - Vi tar ti skritt, snur oss og skyter.
- Begynn. - OK.
Er det etter ti skritt eller på…
En, to, tre, fire, fem,
seks, sju, åtte, ni, ti.
Hva… Prøvde du å skyte meg?
Ja, for det er en duell.
- Ville du myrde meg? - Hvorfor skjøt du i luften?
Ingen skyter for å drepe i en duell lenger.
Da ville det ikke vært noen dannede igjen. Man skyter for å bomme.
Ingen fortalte meg det.
Nå er det nok sludder, sir. Du er en kjeltring.
Jeg er så fornærmet over at du prøvde å skyte meg
at jeg herved utfordrer deg til en ny duell.
Greit. Finn plassene.
Fem minutter.
Bare så jeg vet det…
En, to, tre, fire, fem, seks, sju, åtte, ni, ti.
Stopp!
Unnskyld meg, vi er midt i noe her.
Vi er også midt i noe.
Vi er midt i en krangel,
for jeg kan ha satt mine ambisjoner foran min venns liv.
Og for det er jeg lei meg.
Dere prøver å avgjøre hvem som har rett, men vold er aldri rett.
Tilgivelse og kompromisser er vanskeligere veier å gå,
men til syvende og sist de som fører til at færre mister folk de er glad i.
Hvis noen her i dag "vinner", er så mye mer tapt.
En leder. Eller i det minste en med lederegenskaper.
Oppfinneren av sandwichen!
En sjel blir borte,
en flamme slukket, frigjort for denne verdens tummel.
En venn for noen er ikke lenger i denne verden.
- Ja. Ja. - Takk.
Wow, det er…
Judy.
Du fikk meg til å glemme hvor vi var. Vi må telle på nytt. Takk for det!
Hva?
Kom igjen.
- OK. Snu deg. Er jeg… - En, to…
Tre, fire, fem, seks, sju, åtte, ni.
- Fianna. - Løp. Nå løper vi.
Ser dere? Feiginger, alle sammen. Flykter fra…
Hvordan våger du å gå inn på duellplassen min?
- Jeg utfordrer deg til duell. - Hva?
En duell. Er det ingen ære igjen i verden? Sekundant.
Vi tar ti skritt, snur…
En feig handling, men det gjør ingenting. Kulen nådde ikke hjertet mitt,
for i brystlommen har jeg skjult…
…en sandwich.
Den stopper nok ikke en kule, sir.
Det har du jammen rett i.
Min feil.
- Kan du roe henne? - Det var alltid problemet.
Hun er så nifs.
Jeg tror vi løp fra henne.
- Judy, det er meg, Casanova. - Hva gjør du her?
Jeg kan ikke leve uten deg.
Jeg skulle ønske du så deg selv som jeg ser deg.
Du skal vite hvor vidunderlig du er.
- Vær her hos meg. - Må stikke.
- Vi rømmer fra en demon! - Rømmer ikke alle fra sine demoner?
Jeg skal vente på deg for alltid.
Du er min eneste ene.
Hvem er du? Så fengslende.
Jeg er ikke interessert i enhver kvinne, men du er spesiell.
Dine øyne, de gløder.
Kom igjen, idiotiske steiner.
- Vi løp fra henne. - Bra.
- Hvor er den? Den skal være i nærheten. - Widgit.
- Hvordan gikk skuespillet? - Jeg gjorde det ikke.
- Men du har gjort andre skuespill. - Jeg har faktisk aldri spilt før.
Jeg fant en pamflett, så "Ham-flett" og tenkte:
"Det vil jeg gjøre en gang." Og jeg skal det. En gang.
Jeg tror ikke det heter "Ham-flett".
Der er den. Den er åpen. Inn med dere.
Penelope, jeg er stolt av at du løper din vei.
Selvoppholdelse er det jeg er best til.
Dette virker ikke riktig!
DELVIS BASERT PÅ KARAKTERENE SKAPT AV TERRY GILLIAM OG MICHAEL PALIN
BASERT PÅ FILMEN "TIME BANDITS"
Tekst: Evy Hvidsten