ZLODĚJI ČASU
Ne!
Kevine, pozor!
Co to bylo?
Hrozná tma a žádný vzduch.
- Skoro jak noční můra. - Příšerný zážitek.
Widgite, je za tím ta tvá bývalá?
Ne, Fianna nedokáže vytvořit vzduchoprázdno. Ne doslova.
Ale ve vztahu teda jo.
Jste v pořádku?
- Jo. - Fajn.
Kde je Judy?
- Co? - Kde je?
Judy!
- Judy! - Judy!
Kde je?
- Judy! - Ale ne. Zavřel se.
Já ji viděl, ale pak už ne. Penelope, co mám dělat?
- Nic se neděje. - Já jí řekl…
Buď ji spolklo to prázdno…
Co?
…nebo je někde tady.
Jasně. Tak jo.
Asi není.
No ale…
Co, kvůli mně jsme přišli o zloděje?
Můžeme se pro ni vrátit?
Ani nevím, co to bylo.
Nic takovýho jsem nikdy neviděl. V mapě to není.
Ani jsem o ničem takovým neslyšel.
Aha.
Tak jo, kde jsme?
Pokud jsou mé výpočty správné, jsme v centru Vídně v roce 1897.
- Nejsou. - Ne.
Jsme v poušti.
Ano, v poušti, takže tu nemůžeme čekat, jinak umřeme.
Ale jsem si jistá, že nás Judy najde.
Musíme jít.
Hezky řečeno.
- Kevine. - Jo, už jdu.
Poušť.
Drsná a nemilosrdná.
Široko daleko nikde nic.
A co tohle?
Až na tohle.
Jdeme.
SEVERNÍ AFRIKA 1324 N. L.
Mám z toho dobrý pocit. Cítím jejich pohostinnost.
Tak pojďte. Honem. Bude to tady skvělé. Jdeme.
Jud…
Bitteligu, zjisti, co to je za lidi, co dělají a tak dál.
Kdo jste, lidi? Co děláte? A tak dál.
Tohle je hadždž mansá Músy.
Bezva. A to je co a kdo?
Tak to nevím.
Mansá Músa?
Je v mé knize.
Ve středověku to byl malijský král.
„Mansá Músa. Malijská říše dosáhla svého největšího územního rozmachu
ve 14. století pod jeho vládou.
Jeho hadždž do Mekky se zúčastnilo 60 000 lidí,
včetně jeho několika žen, a nesli neskutečné množství zlata.
Odhaduje se, že to byl nejbohatší člověk všech dob.“
HISTORICKÉ OSOBNOSTI
Dobře, tohle je chvíle, na kterou jsme čekali.
Nejbohatší člověk se setká s nejlepším zlodějem.
Je tu? Zeptáme se ho na tipy.
- Já myslela sebe. - Jistě.
Podnikneme největší loupež všech dob.
Jo.
Mám dokonalý plán. Tak poslouchejte.
Widgit spočítá nejefektivnější cestu k nejbližšímu portálu, kterým utečeme.
Bittelig se schová vedle stanu s pokladem,
posoudí situaci a vyhodnotí rizika.
Až dá pokyn, tak Alto, náš mistr převleků…
- Se převlékne za velblouda. - Ne.
Bude to výzva, ale při správném provedení to zvládnu.
Ne, Alto. Ne.
Budeš na sobě mít kopii uniformy mansových stráží.
Za jedním půjdeš a povíš mu, že ho střídáš.
- A on odjede na velbloudu, což budu já. - Ne!
Až stráž bude pryč,
musíme mansá Músu uspat.
To bude na Kevinovi.
Protože jsem hrozně nudnej.
Přesně tak.
Dějiny.
Fakta.
Stonehenge.
Starověký Egypt.
Finální fáze je, že mansovi ukradnu zlato přímo pod nosem.
- Tak moment. - No?
Říkalas, že mě zavedete domů.
Ale místo toho jsme náhodou narazili na nejbohatšího člověka.
- Náhoda. Krásná náhoda. - Jo.
- Náhoda. Jo. - Je to dost podezřelý.
Widgit v té mapě podle mě číst umí.
Jak se opovažuješ? Taková drzost, naznačovat, že…
Pardon, „umí“. Zvykl jsem si, že všichni říkají opak.
Žádný navigátor nejsi.
- Nejsi. - Ano.
- Co? - Zlepši se.
Já naše nikdy nezachráním.
Kevine, musíme ctít náš osud. Jsme zloději. Je to náš úděl.
- Sjednotíme si čas na hodinkách. - Ty nemáme.
Ano, dobrá poznámka. Běžte do doby, kde jsou, a ukradněte je.
Jdeme pro zlato.
Já mám dost hodinek pro všechny.
Tak jo, najít nebližší portál. To zvládnu.
Najít nejbližší portál.
Zkratka.
Tu by špatnej navigátor neviděl.
Cožpak se nebavíš, moje nejdražší?
„Vydáme se na hadždž, Inari.
Bude to zábava, Inari.
Jen my dva, Inari.“
A 60 000 kámošů a ostatní manželky.
Jsem od prachu. Chci vanu.
Dobře, a jak asi najdeme vanu uprostřed pouště?
Lásko mého srdce číslo jedna.
Číslo 91.
Pro mě jsi první.
Vy tam. Jste velký a silný.
Já? Vy mě vidíte?
Samozřejmě. Jste velký blondýn v poušti.
- Mám pro vás úkol. - To nejde. Musím krást.
- Co? - Ale nic.
Pojďte za mnou.
Honem!
Zdravíčko.
Střídám tě ve službě, příteli.
Teď jsem začal.
Ale ne, jsi tu už celé hodiny, můj odvěký příteli.
To stáří. Člověk zapomíná.
Asi jo, protože nevím, kdo jsi.
Kdo jsi?
Tvůj věčný přítel.
Převezmu tvoji šichtu. Koukni se na moji uniformu.
Ne. Kdo jsi?
Já jsem…
Velbloud.
Bittelig nedává znamení.
Tohle se vám asi nepovede.
Ne?
Sleduj, jak budu extrémně potají krást.
Teď. Bouře do akce.
Neviditelný kotrmelec.
Jo. Mám ty… Vy nejste Alto.
Ne.
Dobře.
Ano. A Widgit? Kde je Widgit?
Že nejsem navigátor? Jsem skvělej navigátor.
Boží. Jeden z nejlepších. Nejlepší ve vesmíru.
Kde jsem?
Penelope!
Bitteligu!
Alto! Kenine. Kermite.
Kevine.
Judy!
Kde je těch 60 000 lidí?
Je písek na tohle nejlepší, Farbo?
Jo. Kopej.
Mansá Múso, v naší karavaně jsme našli tyto podivné lidi.
On napodoboval velblouda.
Co?
Ona nás chtěla okrást.
Jsou to zloději?
Mansá se ptá, zda jsou to zloději.
Ne, nejsou. Vždyť se na ně podívejte.
Mohli bychom jimi být, kdyby se někdo dokázal řídit pokyny.
Chtěla ukrást brašnu s nouzovým podpalovačem.
- Co? - Co?
Brašnu s velbloudím trusem.
To snad ne!
Takže ne zloději, jen lidé, co se chtějí v noci zahřát?
Mansá říká, že to jsou mizerové, co chtějí pohodlí.
- „Chudí, prochladlí hlupáci.“ - Tohle neřekl.
Něčím je utěš.
- Ne. - Věnujte jim zlato.
- Co? - Jak myslíte.
Pojďte si pro zlato.
- Bože. - Bože.
Děkuji.
- Hele. - Ty jo.
Mansá Músa je opravdu tak moudrý a štědrý, jak se říká. Taková čest.
Neuvěřitelný, že jsme potkali nejbohatšího člověka.
Hej. Cože? Co ten kluk říkal?
Mansá chce, aby ten kluk doslovně zopakoval, co řekl.
Nebylo to nic zajímavého.
Ale ne, to o tom nejbohatším člověku.
Někdo tvrdí, že jsi dokonce bohatší než Jeff Bezos z Amazonu.
Bohatší než mocný Jeff Bezos z Amazonie. Kdo to je?
Mansá je bohatší než mocný Jeff Bezos z Amazonie.
Netušíme, kdo to je.
Takže říkáte, co on, akorát výmluvněji?
To je Balla Kouyate, můj griot.
Jsem Balla Kouyate.
Orátor, učitel, rádce, ale především historik.
Hezky. Já jsem historik amatér.
Kdo jsi a odkud pocházíš, kluku?
Jméno, místo narození.
Jsem Kevin z Anglie.
Z Anglie, kde mají ten mor?
Je kolem tebe bezpečno? Prý se ani neumýváte.
Mansá říká, že Anglie je prý fajn.
Já se umývám, máma mě k tomu nutí.
Nutila.
V Anglii prý hovězí vaříte
a jíte ho bez koření.
To je fakt.
Takoví zaostalci.
Hrozní zaostalci. Nechci vás urazit, ale fuj.
- Fuj. Mansá říká fuj. - Fuj.
Fuj.
Ale ne, to nemusíš, Ballo. Opakuj po mně jen před cizinci,
ne před přáteli.
Takže jsem váš přítel?
No jistě, Kevine.
Pojedeš se mnou zítra za sultánem do Káhiry?
Ano!
- Řekl ano. - Ano.
- Řekl ano. - Výborně. Nemůžu se dočkat.
A než odjedeme,
musíš celé mojí karavaně povyprávět další úžasné příběhy.
- Pozor, co si přejete. - Příběhy známe i my.
Ne. Ticho.
- Dostali zlato? - Ano.
Tak je odveďte.
- Šup. Zlato dostali. - Honem.
Máš ohromné jméno. Jak se vyslovuje?
- Zopakuj ho. - Kevin.
Ke…
- Kevin. - Kefajn.
Prostě Kev-in.
Asi už to mám.
Kajlvaj.
Kev-in.
Nám to půjde, neboj.
Dnes večer z první ruky uslyšíme nejnovější drby z naší karavany.
Ibrahime, my víme, co jsi dělal.
Ale nejdřív tu máme speciálního hosta, který přijel až z anglického Bingley.
Ne, je čistý, opravdu. Umývá se jako my.
- Ano. Je to Kevin! - Jo!
Já první?
Ano, jistě.
Jako prvního si mě nikdy nikdo nevybral.
Zkusím rýmovat. Je to tradiční.
Tak jo. Dobře.
Pějte na něj ódy, jak se jen dá.
Mansá je bohatší než dánský stát.
Ha, vikingové.
Ale proslavit se svým jměním může být prokletím.
O vašem zlatě budou vědět všichni a přiláká to evropské nájezdníky.
Stop. Cože?
- Tak moment. - Nelíbí se jim to.
Je bohatší než dánský stát.
Publikum mu zobe z ruky.
To mu přeju.
Co je ti? Máme zlato.
- Neukradený. - Ale máme ho.
Byl to dárek, víš? A přišla jsem o všechny dobrý zloděje.
Nejsem zrovna nejlepší zlodějka.
- Kradeš mi tašku? - Jo.
- Ale je tady. - Vidíš? Nezvládnu ani tohle.
K čemu vůbec jsem?
Judy se ztratila.
Susan je mrtvá.
Ztratil jsem se i já. Možná brzo umřu.
Nejsem moc dobrej navigátor.
Hvězdy.
Klíčem jsou hvězdy a planety.
Na mapě je jen část informací.
Časové vzdálenosti jsou zakódovány na nebi.
Tady je Trója. Tady je Čína v 19. století.
Tady je 20. století. A tamhle osmé.
Portály nejsou proměnlivé.
Získávají informace z jedinečné symetrie vesmíru.
Na mapě je nekonečno informací
a odemkne je nekonečná podstata vesmíru!
Hvězdy, které jsou ve vícero souhvězdích,
jsou napojené na víc časových rovin.
Já jsem na to přišel!
Panebože! Proboha!
Potřebuju tužku.
Musím si to zapsat.
Dejte mi někdo tužku. Potřebuju tužku!
A tím byli z království vyhnáni zcela.
A rodina toho prince je zatratila.
A princ ujel mnoho mil,
i přes oceány, aby se dostal za svojí princeznou do její domovské země.
Krásný příběh o lidech z různých míst
a o tom, jak se našli.
Krása, Kevine.
Moc doufám, že to Meghan a Harrymu klapne.
Pověz mi, co si o Meghan myslí ostatní ženy toho prince?
Harry má jenom jednu ženu.
A ta měla dva muže.
- Dva? - Ty jo.
Zajímavý, co?
Kevine, ty jsi ten nejzajímavější člověk, kterého jsem kdy potkal.
Ne, vážně?
Ale ano, vážně.
Hodně lidí… Někteří mí blízcí mě mají za nudného.
- Co? - Co?
- Vůbec. - Vůbec.
- Kevine, jsi velice moudrý. - Kevine. Moudrý.
Kde je ta mapa? Ztratil jsem…
Tak nic. Dobrý.
Krucinál, jsem pořád tady.
Do prčic. No tak jo.
Cože jsem si to měl zapamatovat?
Tak dělej, mozku.
Bitteligu.
No, Farbo?
Můžu se zeptat?
Farbo, na cokoliv.
Poslyš, někdo se mi moc, moc líbí.
Jo?
Cestujeme spolu, jíme spolu,
ale nemůžu sebrat kuráž na to, abych jí řekl, co k ní cítím.
Farbo, s tímhle mám zkušenosti.
Mám kamaráda a tenhle kamarád má kamarádku.
A on té své kamarádce nikdy neřekl, co k té své kamarádce cítí.
A teď je možné, že ten můj kamarád tu svoji kamarádku už nikdy neuvidí.
Něco mi slib.
Neudělej tu stejnou chybu, co můj kamarád,
který své kamarádce neřekl, co k té své kamarádce cítí.
Musíš jí říct, co k ní cítíš. Ano?
A jestli ne, budeš toho litovat až do konce života, Farbo.
Máš pravdu.
- Udělám to. - Ano?
Královně Inari povím, že ji hrozně moc miluju.
No páni. Ty miluješ královnu Inari?
- Jo. - Ženu mansá Músy?
Farbo, tohle se mi nezdá.
Ale měl jsi pravdu.
Když jí nevyznám lásku, budu toho litovat až do konce života.
Ano, ale když ti za to uříznou hlavu, nebude ten život trvat moc dlouho!
Co jsem to provedl?
Vítej v Káhiře, Kevine.
Vítej ve městě všech měst.
Páni.
Tohle je proslulý trh Chán al-Chalílí.
Mansá řekl samá dobrá koupě.
- Nahoře, Kevine. - Mansá řekl nahoře.
Tohle jsem šlohnul.
Ne. Koupil. Chceš jít krást?
- Ani ne. - No tak, kradení tě baví.
Už mě nebaví nic. Nic.
A co ostatní zloději? Nevíme, kde je Bittelig.
Třeba taky ztratil smysl života.
- Judy je kdovíkde. Widgit je fuč. - No jo.
Widgit není důležitější než Judy či Bittelig, ale má mapu.
- Když ho nenajdeme, budeme tu navždy. - Jo. No co už.
- „No co už?“ - Jo.
Chudý muži, už nebuďte chudý a vezměte si zlato.
Vezměte si, pomůže vám to.
Děkuji, pane. Bůh vám žehnej.
Hele na ty boty.
Mansá Múso, Vaše Výsosti, malijský králi.
Je mi ctí.
Jo, dobrý den.
Mansá řekl, že čest je na jeho straně.
Sultána by potěšilo, kdyby vás mohl přivítat v citadele.
Díky, ale ne, díky.
Mansá řekl, že se na setkání se sultánem těší.
Vždyť ho slyším.
- Tak jdeme. - Mansá řekl: „Tak jdeme.“
Výborně.
Uhněte.
Dám si tohle.
To mi moc chutná.
Královno Inari.
Připravil jsem vám tu vanu.
Vanu? Milé. A kde je?
V poušti.
Půl dne pěšky, ale jen dvě hodiny na velbloudu.
Dobře. Tak děkuji, ale vykoupu se tady v Káhiře.
- Proč? - Mají zde tolik druhů mýdel.
Jak si přejete.
Ale musím vám sdělit ještě něco. Já…
Já vás miluji.
To je hezké.
Teda nemáte žádnou šanci, samozřejmě, ale je to moc hezké.
Ber to jinak, aspoň ti nesťali hlavu, příteli.
Stále ji máš.
Pravda, na všem umíš najít něco pozitivního.
Poslyš.
Myslíš, že tvůj kamarád té holce řekne, co k ní cítí?
Nevím.
Nevím, jestli ten kamarád tu kamarádku ještě někdy uvidí.
Má někdo zájem o koupel?
Než se vypaří.
Dvě hodiny na velbloudu.
Jet dvě hodiny kvůli koupeli je nic.
Vodu.
Potřebuju vodu.
Taková malinkatá, mrňavá fata morgána.
Na to neskočím.
Nebudu to pít.
Stopy.
Pojďme za tím sultánem.
No ano.
Promiňte! Veliký mansá.
Můžu si Kevina na chvíli půjčit?
Ano, ale jen na chviličku.
Mansá řekl, že ho máte brzy vrátit. Chyběl by nám.
Povězte mu „děkuji“.
Pro vás nedělám.
Musím ti něco říct.
- Tady jsi. - Omlouvám se.
Co je?
Ona má krizi a nevím, co s tím. Ztratila smysl života.
Ten je třeba.
- To mě nudí jak ty. Pardon, nezdvořilé. - Nezdvořáku.
Já myslel, že bude šťastná. Má zlato.
Ale neukradla ho, takže…
Co chceš?
Přišel ses vysmívat mé nezdařené kariéře?
Ne, chtěl jsem zjistit, jak ti je. Podle ostatních jsi smutná.
Mají pravdu.
A nemůžeme tě dostat domů. Přišli jsme o mapu a čtyři lidi.
Tři lidi.
Přestaň mi dávat zlato!
- Je to zlý. - Hodně.
Co teď?
Zamyslím se, ale nejdřív se setkám se sultánem.
Zůstali jsme sami dva.
Jo, a jsme ti nejhloupější.
Jo, to máš pravdu.
Vítám vás.
Nyní tradice velí,
aby mansá Músa před sultánem na znamení úcty poklekl.
Ne.
Momentálně nemůže.
Má něco s koleny?
Jsem mansá Músa a kolena mám bezvadná!
Nepokleknu. Pokleknout by měl on.
Až po vás.
Já ne. Ať poklekne on. Jsem šéf.
- Ano. - Palác je můj.
- Řekni mu to. - Provedu. Ano.
Může mansá pokleknout před sultánem?
A pak sultán poklekne před mansá.
Mansá má pokleknout před sultánem před sultánem?
Mansá poklekne před sultánem.
Sultán poklekne před mansá, ale až po mansá.
Mansá před sultánem poklekne, ale ne před sultánem před sultánem.
Ne, poslouchejte, co povídám.
- Ne, vy poslouchejte… - Jsme na mém dvoře.
Tohle jsou mé rubíny.
Tohle jsou mí válečníci.
Takže?
Ano, vidím, ty rubíny jsou moc hezké.
Máte jich hodně a válečníci vypadají statně a silně. No a vy…
Nicméně nepokleknu jako první, protože jsem mansá,
což znamená král. A ten je sultánovi nadřazený.
Prostě ne.
Mansá není tak vážený, když je mimo své království.
Takhle to nefunguje.
Ale funguje.
Kouknu do pravidel.
- Nefunguje. - Nic nedržíte.
Já vím, protože všichni pravidla znají.
Pravidla píšu já, a jestli se to někam nepohne,
začne jít… do tuhého.
Neudělá to!
Vyhrožujte, jak chcete, ale neudělá to!
- Pokleknu. - Udělá to!
Na počest našeho Pána.
Zároveň s vámi.
To může? Je to dovolené?
Využil díry v systému.
Je mi líto.
Dobrá.
Poklekneme zároveň
na počest našeho Pána.
- Výborně. - Současně.
Ano. Zároveň znamená současně.
- Nic nezkoušejte. - Ne, na to nemám čas. Na tři.
Raz.
Dva.
Tři.
Můžu níž.
- Já. - Zůstaňte, půjdu níž.
Ne, taky půjdu níž.
Níž než já ne.
Níž než zem nepůjdete.
Sultán poklekl co nejníže jako výraz úcty našemu Pánu.
Ano. A teď zlato pro všechny.
A rubíny pro někoho.
To bylo super. Jak vás to napadlo?
Ke kompromisu jde dojít vždy, Kevine.
Musíš být rozumný a snažit se ho najít.
Prolévat krev nemá smysl.
Kéž byste byl můj táta a vašich 96 žen moje mámy.
To mě obohatilo víc než všechno zlato.
Mansá Múso, kamarádka Penelope ztratila smysl života.
To je zlé.
Smysl viděla v tom být zlodějkou.
- Tak to dopadlo dobře. - Je smutná a zmatená.
Vždycky chtěla uskutečnit velkou loupež.
Nemohl byste předstírat, že vám něco ukradla?
Aby měla pocit, že její život má smysl? Stejně jste pomohl i mně.
Jsou tam.
Berla mansá Músy je tak krásná.
To ano. Nic dražšího nemá.
Snad mu ji nikdo neukradne.
Ta ukrást nejde. Zvládl by to jen nejlepší zloděj ve vesmíru.
Zajímavý.
…rovnoběžky a nejdelší poledník.
Jsou to v podstatě…
Penelope! Jsem zpět!
Tady jsi, ty troubo.
Mysleli jsme, že v téhle době ztvrdneme.
Uvědomil jsem si, že jsou jisté hvězdy propojené symetrií.
A vzdálenosti planet a…
Widgite, fajn, že jsi zpět, ale zrovna něco řešíme.
Víš?
Widgite, chtěl jsem ti říct, že jsi pro mě důležitý
a že jsi asi můj nejlepší kamarád.
Myslel jsem, žes zmizel.
- To je milý, ale… - Nemáme čas.
Tví kamarádi na tenhle zjevný trik opravdu skočí
- a pokusí se mi berlu ukrást? - Jo.
A pak si pomyslí, že jsou úžasní zloději?
- Jo. - Chytíme je a setneme jim hlavu.
- Ne. - To zlodějům provádíme.
Je to účinné, znovu už to neudělají.
A mohl byste jim tu hlavu nestínat?
Jak si přeješ.
Pěšec bere jezdce.
Dobrý tah, Kevine.
Učil mě to táta.
Teda počítač, ale appku nainstaloval on.
Tak jo. Lidi, dělejte, jakoby nic.
Já jsem do té hry tak hrozně zabraný,
že bych si ani nevšiml, že mi někdo krade moji drahocennou berlu.
Takže. Půjdu sem.
Tak.
Asi půjdu sem.
Velký mansá, my už musíme odejít.
Dobře.
Kevine, jdeš s námi?
Kevine, budeš nám chybět.
Ale jestli chceš, můžeš zůstat a oblažovat nás dalšími historkami.
Opravdu? To je těžký rozhodnutí.
Kevine, a co to tvoje tamto? Chtěls zachránit… Víš co.
Kevine, ty máš nějaký úkol?
No, mám za cíl zachránit své rodiče.
Své rodiče?
Já myslel, že jsi sirotek z chudé Anglie.
To tak trochu jsem.
Vaši mají problémy?
Ano, ale nevím, jestli je vůbec dokážu zachránit.
A vy si mě vážíte.
Ano, ale ty si vážíš jich natolik, že se jim snažíš pomoct.
Kevine, musíš odejít.
Ale s vámi se tu cítím tak vítaný.
Třeba je mým smyslem života vyprávět vám historky.
Ne, vyprávět historky opravdu umíš.
Ale tvůj smysl života je zachránit rodiče.
Tvé historické historky mi budou chybět.
Kevine.
Mansá řekl…
Musíme jít, a tys ji neukradla.
Kevine, tohle si vezmi.
Děkuji.
Ty jo. Jsou opravdu milí.
- Díky. - Můžu…
Nesahat, to není nic pro vás.
Hej! Dělejte!
Dobře. Musíme jít.
- Nesahat. Šanci jste měla. - Nesahám. Kevine, už musíme jít.
Pojď, Kevine.
- Proč jsi tu berlu neukradla? - Protože jsem šťastná.
Kvůli tomu, žes ji mohla ukrást, kdybys chtěla?
Ne, protože vím, žes mi to zařídil.
Co? Já? Kdepak.
Jsem šťastná, protože mám přítele,
který to pro mě udělal, abych si připadala důležitá.
A jsem šťastná, že půjdeš s námi, i když bys tu rád zůstal.
A jsem šťastná i proto, že jsme sultánovi ukradli rubíny,
zatímco se dohadoval, kdo poklekne.
Co?
- Můžu níž. - Ne, já.
- Zůstaňte, půjdu níž. - Ne, taky půjdu níž.
Sultán poklekl co nejníže jako výraz úcty…
- To se nedělá! - Chtěls, abych se cítila líp, a cítím.
Mám rubíny, že, Bitteligu?
- Ne. Judy tady není. - Ale ne. Rubíny.
Mluvím o rubínech, co jsme ukradli sultánovi,
který jsi dal do té bezedné tašky.
Do jaké bezedné tašky?
Jsou tam, nebo ne?
Ale bezedná taška znamená, že jí upadlo dno.
Cože?
A já si říkal, proč furt chceš, abych všechno dával do té bezedné tašky.
- Vrátíme se. - Ne, to nejde.
Nemáme čas.
- A kolik ho nemáme? - Žádný.
Na tomhle portále je něco zvláštního.
A co?
Vím, kam vede.
A tam my chceme.
A bude vířivý.
- Dobře. - Ty vogo!
Poslouchejte.
„Jeho hadždž do Mekky se účastnilo 60 005 lidí.“
- To už jsi říkal. - Nuda!
Tak, snad nás Judy najde.
Ne. Ten počet lidí je jiný. Něco jsme změnili.
Je tu o pět lidí víc. Nás.
Dokážeme změnit minulost.
Cože?
„Milostivý Pane, budu moct opět chodit?“ Ne, jak to mám asi udělat?
Netuším.
V těch modlitbách chtějí nemožný věci.
„Milostivý Pane, celý rok jsem byl hodný. Koupíš mi kolo?“ To není pro mě.
- Přepošli to Santovi. - Ano.
Třetí zuby. Třetí? Co, dvoje jsou snad málo?
- Jo, no. - Třetí.
To chtějí puberťácký zuby?
Puberťácký zuby?
- Aha. - Přesně.
- Puberťácký zuby. - Puberťácký zuby. Ne.
Víš co, Jaspere?
Kdybych se mohl modlit já, modlil bych se k sobě a řekl:
„Milostivý Já, chci zpátky tu mapu. Amen.“
Zkuste to.
Dobře.
Milostivý Já, chci zpátky tu mapu. Amen.
Moment.
Žádná odpověď.
Za pokus to stálo.
Aspoň víme, kam ti s mapou mají namířeno,
když jsem jednoho z nich chytil.
PŘEDLOHY POSTAV VYTVOŘILI
PODLE FILMU „TIME BANDITS“
Překlad titulků: Karel Himmer