Oh ei!
Kevin, ettevaatust!
Mis see oli?
Nii pime, õhku polnud, midagi polnud.
Nagu õudusunenägu.
Õõvastav kogemus.
Widgit, oli see su endise pruta kätetöö?
Ei, õhuta vaakumit Fianna luua ei suuda. Mitte otseselt.
Aga suhtes olles - jah, suudab küll.
Kas kõik jäid terveks?
- Jah. - Tore.
Kus Judy on?
- Mis asja? - Kus ta on?
Judy!
- Judy! - Judy!
Kus ta on?
- Judy! - Oh ei, portaal sulgus.
Ma nägin teda, aga siis enam ei näinud. Penelope, mida ma nüüd teen?
- Kõik on hästi. - Ütlesin talle…
Bittelig, kui teda tühjusesse ei imetud…
Mida?
…on ta ehk kusagil siin.
Jah. Hästi.
Ma ei usu, et ta siin on.
No sel juhul…
Mis, kas ma kaotasin ühe bandiidi?
Kas saame sinna tagasi minna?
Ma ei tea, mis koht see oli.
Ma pole seda varem näinud. Kaardil seda pole.
Ma pole millestki sellisest varem kuulnudki.
Jah.
Olgu. Kus me oleme?
Kui mu arvutused on õiged, siis Viini kesklinnas, aastas 1897.
- Ei ole õiged. - See ei klapi.
Me oleme kõrbes.
Jah. Kõrbes oleme me tõesti, seega ei saa me siia ootama jääda, muidu sureme.
Aga ma olen kindel, et Judy otsib meid üles.
Me peame minema.
Hästi öeldud.
- Kevin! - Jah, ma tulen.
Kõrb.
Paindumatu ja armutu. Miilide raadiuses ei ühtki elusolendit.
Aga nemad?
Peale nende.
Läki.
PÕHJA-AAFRIKA AASTA 1324
See on kuidagi nii õige.
Tunnetage soojust.
Tulge. Liigume kiiremini. See on imeline. Läki.
Judy…
Bittelig, uuri välja, kes need inimesed on, mida nad teevad ja nii edasi.
Kes te olete? Mida te teete ja nii edasi?
See on mansa Musa hadž.
Tore. Mis on hadž ja kes on Musa?
Ma ei tea.
Mansa Musa?
Ta on mu raamatus.
Ta oli keskajal Mali kuningas.
„Mansa Musa. Tema valitsusajal saavutas Mali impeerium
14. sajandil oma maksimaalsed mõõtmed.
Tema hadžist Mekasse võttis osa 60 000 inimest,
muu hulgas ka tema arvukas haarem, kaasa võeti lugematu hulk kulda.
Tema varade suurus teeks temast ajaloo rikkaima inimese.“
AJALOOLISED TEGELASED
Olgu. Just seda hetke me oodanud olemegi.
Ajaloo rikkaim inimene kohtub ajaloo parima vargaga.
Kes see on? Äkki küsime näpunäiteid?
Ma räägin endast.
Jajah.
Me viime kohe läbi kõigi aegade legendaarseima röövi.
Jah.
Ja mul on täiuslik plaan.
Olgu, kuulake.
Kuni Widgit arvutab välja,
kus asub põgenemiseks lähim portaal…
peidab Bittelig ennast mansa aardetelgi juurde,
kaardistab olukorra ja hindab riske.
Kui Bittelig märku annab, teeb meie meisterlik maskeeruja Alto…
- Kaameliks kehastunult… - Ei-ei.
See on paras proovikivi, aga sobiva kehakeelega peaksin hakkama saama.
Ei, Alto. Ei.
Sa kannad mansa valvurite vormirõivaste koopiat.
Lähened valvurile ja ütled, et tulid teda välja vahetama.
- Ta lahkub kaamelil, keda kehastan mina. - Ei.
Kui valvur on lahkunud,
peame mansa Musa unele suigutama.
Ja siin tuleb mängu Kevin.
Sest ma olen ju nii igav.
Täpselt nii.
Ajalugu.
Faktid.
Stonehenge.
Iidne Egiptus.
Viimane etapp: mina näppan kulla otse mansa nina alt.
- Oota nüüd. - Jah?
Sa lubasid mu koju viia.
Selle asemel satume me puhtjuhuslikult ajaloo rikkaima inimese peale.
- Imeline kokkusattumus. - Jah.
- Kokkusattumus jah. - Väga kahtlane.
Mina arvan, et Widgit on kaarti lugema õppinud.
Kuidas sa julged? See on solvav. Vihjata, et…
Vabandust. „On“ lugema õppinud…
Olen vastupidisega harjunud.
Sest sa pole navigaator.
Jah, väide vastab tõele.
- Mida? - Võiksid parem olla.
Nii ei päästa ma oma vanemaid iial.
Kevin, me peame oma kutsumusele truuks jääma. Me oleme ju bandiidid.
Olgu, sünkroniseerime kellad.
Meil pole neid.
Jah, hea tähelepanek. Peame mõnest teisest perioodist kellad varastama.
Lähme kulla järele.
Neid kelli jagub vist kõigile.
Olgu. Tuleb leida lähim portaal. Saan hakkama.
Lähim portaal.
Otsetee.
Halb navigaator ei oleks seda leidnud.
Kas sul ei ole siis tore, mu kalleim vara?
„Lähme hadžile, Inari.
Seal on väga lõbus, Inari.
Ainult meie kaks, Inari.“
Ning su 60 000 sõpra ja teised naised.
Ma olen tolmune. Tahan vanni võtta.
Ja kuidas me kõrbest vanni leiame?
Mu südamekallike number üks.
91.
Minu jaoks number üks.
Sina seal. Sa näed suur ja tugev välja.
Mina? Sa näed mind?
Muidugi näen. Suur blond mees keset kõrbe.
- Mul on sulle ülesanne. - Ma ei saa. Pean vargile minema.
- Kuidas palun? - Ei midagi.
Tule kaasa.
Ruttu.
Tervitused.
- Ma vahetan su välja, mu hea sõber. - Mu vahetus alles algas.
Ei. Sa oled olnud siin tunde, mu ammune sõber.
Jääme vanaks, hakkame unustama.
Küllap vist, sest ma ei mäleta sind.
Kes sa oled?
Su sõber, surmani.
Tulin sind välja vahetama. Vaata mu rõivaid.
Ei-ei. Kes sa oled?
Mina või? Ma olen…
Ma olen…
Kaamel.
Bittelig ei ole meile märku andnud.
Ma ei usu, et see teil õnnestub.
Ah nii?
Eks vaata ise. Lähen üle hiilimisrežiimile.
Läks. Tuletorm valla päästa.
Nähtamatu kukerpall.
Võimas! Ma sain kätte… Sa ei ole Alto.
Ei ole.
Olgu.
Jah. Widgit? Kus on Widgit?
Ah et mina ei oska navigeerida? Ma olen võrratu navigaator.
Fantastiline. Ilmselt üks parimaid. Universumis.
Kus ma olen?
Penelope!
Bittelig!
Alto! Kenin? Kermit?
Kevin?
Judy?
Kaotasin 60 000 inimest ära?
On liiv selleks ikka parim materjal, Farba?
Jah. Kaeva edasi.
Mansa Musa, leidsime enda hulgast need veidrad inimesed.
Tema mängis kaamelit.
Mida?
Tema üritas meilt varastada.
On nad bandiidid?
Mansa küsib, kas nad on bandiidid.
Ei. Ei ole. No vaadake neid.
Ma… Võiksime väga vabalt bandiidid olla, kui mõned meist juhiseid järgiks.
See naine üritas näpata kotitäit süütematerjali.
- Mida? - Mida?
Kotitäit kaamelisõnnikut.
Olge normaalsed!
Seega pole nad bandiidid, vaid inimesed, kes öösel sooja otsivad?
Mansa ütleb, et nad on armetud, kes lihtsalt sooja kohta otsivad.
„Vaesed nukrad külmetavad tobud.“
Seda ta küll ei öelnud.
Anna neile lohutuseks midagi.
- Ei-ei. - Anneta neile kulda.
- Mida? - Kuidas soovite.
Tulge võtke kulda.
- Püha issand. - Issand.
Aitäh.
- Vaadake seda. - Oh sa.
Mansa Musa ongi nii tark ja helde, nagu räägitakse.
Milline au!
Uskumatu, et me kohtusime ajaloo rikkaima inimesega.
Oota. Kuidas palun? Mida see poiss ütles?
Mansa soovib, et noormees kordaks, mida ta just lausus, sõna-sõnalt.
Uskuge mind, see polnud huvitav.
Ei-ei. Seda rikkaima inimese värki.
Mõne inimese sõnul olete te isegi Amazoni Jeff Bezosest rikkam.
Rikkam kui amatsoon Jeff Bezos! Kes ta on?
Mansa on rikkam kui vägev amatsoon Jeff Bezos.
Ja meil pole aimugi, kes see on.
Sa kordad siis lihtsalt tema sõnu, uhkemas sõnastuses?
Tema on Balla Kouyate, mu griot.
Olen Balla Kouyate.
Oraator, õpetaja, nõunik ja eelkõige ajaloolane.
Ohoh. Ka mina olen asjaarmastaja ajaloolane.
- Mis on su nimi ja kust sa pärit oled? - Nimi ja sünnikoht.
Olen Kevin, Inglismaalt.
Inglismaalt? Seal möllab ju katk?
On seal üldse ohutu elada? Kuulsin, et te isegi ei pese ennast.
Mansa olevat kuulnud, et Inglismaa on kena koht.
Ma pesen ennast. Ema käsib.
Varem käskis.
Kuulsin, et te keedate Inglismaal veiseliha
ja sööte seda ilma vürtsideta.
Vastab tõele.
Nii ebakultuurne.
Ebakultuurne. Ära pane pahaks. Ma ei tahaks solvata, aga…
Võeh. Mansa ütleb: „Võeh!“
Ei. Pole vaja, Balla. Pead mu sõnu kordama vaid võõrastega rääkides.
Mitte sõpradega.
Kas ma olen teie sõber?
Loomulikult, Kel… Kevin.
Kas sa ratsutad homme koos minuga, kui me Kairosse sultaniga kohtuma läheme?
Jah!
- Jah. Ta ütles jah. Ta ütles jah. - Jah.
- Ütles jah. Ta ütles jah. - Väga hea. Ootan juba.
Ja enne teele asumist
võiksid rääkida veel põnevaid lugusid, tervele kaaskonnale.
- Olge oma soovideta ettevaatlik. - Lugusid on meil kõigil.
Ei. Teie olge kuss.
- Said nad kulda? - Jah.
Siis viige nad minema.
- Minge. Nad said oma kulla. - Lähme.
Ja su nimi on äärmiselt huvitav. Kuidas sa seda hääldad?
- Ütle uuesti. - Kevin.
Ke…
- Kevin. - Kefain. Kefain.
Nagu, Kev-in.
Sain vist aru.
Kailvain.
Kev-in.
Küll me pihta saame, ole mureta.
Täna õhtul: kõige värskem filtreerimata klatš tervest killavoorist.
Ibrahim, me teame, millega sa tegelenud oled.
Aga kõigepealt on meil väga eriline külaline otse Inglismaalt Bingleyst.
Ei-ei. Uskuge mind, ta on puhas. Ta peseb end, nagu meie.
- Jah. Teie ees on Kevin! - Jaa!
Mina esimesena?
Aga muidugi.
Mind pole kunagi kusagile esimesena valitud.
Ma üritan riimis rääkida. Nagu kombeks on.
Olgu. Jaa.
Kiitkem teda hommikust õhtuni,
mansa on rikkam Taani rahvastki.
Aga te nüüd saite, viikingid.
Kuigi on teada, et rikkus elu vahel ära rikub.
Teie kuld tagajalgadele ajab eurooplastest vallutajad.
Oot. Mida ta ütles?
- Pea nüüd hoogu. - Kaotan nii nende poolehoiu.
Ta on rikkam Taani rahvastki!
Publik sööb tal pihust.
- Veab tal. - Mis viga, Penelope? Saime kulla kätte.
- Aga ei varastanud seda. - Aga saime selle.
See oli kingitus, eks?
Olen kaotanud kõik head bandiidid.
Ma pole mingi meistervaras.
- Üritad mu kotti näpata? - Jah.
- See on teisel pool. - Ei no…
Ma ei suuda sedagi.
Miks ma üldse olemas olen?
Judy on kadunud.
Susan on surnud.
Mina olen eksinud.
Ehk varsti ka surnud.
Ma pole kuigi hea navigaator.
Tähed.
Võtmeks on tähed ja planeedid.
Kaart kajastab vaid osa andmetest.
Ajalised vahemaad on tähistaevasse kodeeritud.
Seal on Trooja. Seal 19. sajandi Hiina.
See seal on 20. sajand. Sealpool on kaheksas sajand.
Portaalid ei avane suvaliselt.
Nende taga on universumi ainulaadne sümmeetria.
Kaarti on kätketud lõpmatuse informatsioon.
Ja selle võti on kosmose lõpmatus!
Tähed, mis asuvad mitmes tähtkujus,
on ühenduses mitme erineva perioodiga.
Ma mõtlesin selle välja!
Oh püha issand. Heldeke.
Mul on pliiatsit vaja.
Pliiatsit, et kõik see kirja panna.
Andke mulle pliiats. Ma vajan pliiatsit.
Siis heideti nad kuningriigist välja.
Ja printsi pere ütles neist lahti.
Prints rändas läbi pika maa
ja ületas ookeane, et olla koos oma printsessiga viimase kodumaal.
Milline imeline lugu sellest, kuidas erinevaist paigust pärit inimesed,
noh, teineteist leidsid.
See oli võrratu, Kevin.
Loodan väga, et Meghanil ja Harryl läheb kõik hästi.
Aga räägi, mida printsi teised naised Meghanist arvavad.
Harryl on vaid üks naine.
Ja naisel on olnud kaks abikaasat.
- Kaks? - Ohoh.
Huvitav, kas pole?
Kevin, sa oled vist huvitavaim inimene, kellega ma kohtunud olen.
- Ei. Päriselt? - Oo jaa, päriselt-päriselt.
Paljud inimesed… Mõned mu lähedased peavad mind igavaks.
- Mis asja? - Mis asja?
- Võimatu. - Võimatu.
- Kevin, sa oled nii tark. - Kevin.
Tark.
Kus on kaart? Ma kaotasin…
Unustage ära. Siin see on.
Oh pagan, ma olen ikka siin.
Pekki küll. No olgu.
Mis asja ma meelde jätma pidingi?
Võta ennast kokku, aju.
Bittelig.
Jah, Farba?
Võin ma midagi küsida?
Farba, küsida võib kõike.
Vaata, on üks inimene, kes mulle väga-väga meeldib.
Jah?
Me reisime koos, me sööme koos,
aga ma ei julge rääkida talle oma tunnetest.
Farba, see teema on mulle tuttav.
Mul on üks sõber ja sellel sõbral on sõber
ja ta ei rääkinud oma sõbrale, mida ta tema vastu tunneb.
Ja nüüd ei pruugi minu sõber oma sõpra enam kunagi näha.
Luba mulle, Farba,
et sa ei tee sama viga, mille tegi mu sõber,
kui ta ei rääkinud oma sõbrale, mida ta tema vastu tunneb.
Sa pead sellele naisele oma tunnetest rääkima. Eks?
Vastasel juhul kahetsed sa seda elu lõpuni, Farba.
Sul on õigus, Bittelig.
- Asi otsustatud. - Jah?
Ütlen kuninganna Inarile, et olen temasse kõrvuni armunud.
Sa oled armunud kuninganna Inarisse?
- Jah. - Mansa Musa abikaasasse?
Farba, see asi on kahtlane.
Aga nagu sa ütlesid, Bittelig,
kahetsen ma seda elu lõpuni, kui ma talle armastust ei avalda.
Jah, aga kui sul pea maha raiutakse, saabub su elu lõpp üsna varsti.
Bittelig, mida sa nüüd tegid?
Tere tulemast Kairosse, Kevin.
Tere tulemast uhkeimasse linna.
See on kuulus Khan el-Khalili turg.
Mansa ütleb: „Head hinnad, head hinnad, head hinnad.“
- Seal üleval, Kevin. - Mansa ütleb: „Seal üleval.“
Ma panin selle just pihta.
Ei pannud, ma maksin selle eest. Tahad varastama minna?
- Pole vaja. - Ole nüüd. Sa jumaldad varastamist.
Ma ei jumalda enam midagi.
Päriselt ka.
Aga mis saab teistest? Me ei tea, kus Bittelig on.
Ehk on ka tema sihi silme eest kaotanud.
- Judy on kes teab kus, Widgit on kadunud. - Ah jaa, õige küll.
Mitte et Widgit Judyst ja Bitteligist tähtsam oleks,
aga kaart on tema käes ja ilma temata jääme me igaveseks siia.
Jah. Mis seal ikka.
- Mis seal ikka? - Jah.
Härra Vaene Mees, ära ole enam vaene. Võta kulda.
Võtke kulda, pakkugu see teile tröösti.
Aitäh. Aitäh, härra. Olge õnnistatud.
Vaadake neid kingi.
Mansa Musa, auväärne majesteet. Mali kuningas.
Au teiega viimaks kohtuda.
Jah, tere.
Mansa ütleb, et au on hoopis temal.
Sultanil oleks suur rõõm võõrustada teid tema tsitadellis.
Tänan, ma ei soovi.
Mansa ootab kohtumist sultaniga väga.
Ma kuulen teda ise ka.
- Olgu, lähme. - Mansa ütleb: „Olgu, lähme.“
Võrratu.
Tulge eest!
Ma võtan selle.
- See meeldib mulle väga. - Kuninganna Inari.
Panin valmis vanni, mida te palusite.
Vanni? Väga armas. Kus see on?
Kõrbes.
Jalgsi läheb sinna pool päeva, kaameliga vaid kaks tundi.
Selge. Hästi. Suur tänu, aga ma kümblen siinsamas Kairos.
- Miks? - Siin on nii palju seepi!
Nagu soovite.
Pean teile veel midagi rääkima. Ma…
Olen teisse armunud.
Vaat kui armas.
Sul pole vähimatki lootust, mitte kunagi, ilmselgelt, aga armas on see ikka.
Mõtle sellele, et vähemalt ei raiuta sul nüüd pead maha, sõber.
Su pea jääb sulle alles.
Sul on õigus. Sa leiad kõiges alati midagi head.
Kuule.
Kas sa arvad, et su sõber räägib sellele isikule kunagi oma tunnetest?
Ma ei tea.
Ma ei tea, kas mu sõber näeb oma sõpra veel kunagi.
Kas keegi tahab vanni minna…
enne kui vesi aurustub?
Vaid kaks tundi kaamelil.
Vannimõnude kõrval on kaks tundi köömes.
Vett.
Ma vajan vett.
Pisi-pisi väike miraaž.
Ma ei lähe alt.
Ma ei hakka sind jooma.
Jalajäljed.
Lähme siis sultani juurde.
Jah, lähme.
Vabandust! Vabandust! Oo, auline mansa.
Kas ma võin Kevini natukeseks kaasa võtta?
Jah, aga õige natukeseks.
Mansa lubab, aga sa pead ta kohe tagasi tooma. Tunneme tast puudust.
Ütle talle minu poolt aitäh.
Sina ei ole mu ülemus.
Kevin, mul on palju uudiseid.
- Seal sa oledki. - Palun vabandust.
Mis juhtus?
Penelopel on kriis. Mida teha?
- Ta on elu mõtte kaotanud. - Aga seda on ju vaja.
Ta on nagu sina, kui ajaloost jaurad.
- Vabandust, see kõlas ebaviisakalt. - Väga.
- Arvasin, et ta rõõmustab. Ta sai kulda. - Jah, aga ei varastanud seda.
Mida sina tahad?
Kas tulid mu luhtunud karjääri üle naerma?
Ei, tahtsin küsida, kuidas sul läheb. Bandiitide sõnul oled sa kurb.
No neil on õigus.
Ja me ei saa sind koju viia. Kaotasime lisaks neljale inimesele ka kaardi.
Kolmele inimesele.
Ärge andke mulle kulda!
- Asi on halb. - Väga halb.
Mida me teeme?
Mõtlen järele. Aga enne pean sultaniga kohtuma.
Vaid meie oleme jäänud.
Jah. Kõige lollimad.
Jah, sul on õigus.
Tere tulemast.
Niisiis… Nagu kombeks,
peab mansa Musa lugupidamise märgiks sultani ees põlvitama.
Ma ei tee seda.
Ta ei saa praegu.
Kas ta põlvedel on midagi viga?
Ma olen mansa Musa ja mul on võrratud põlved.
Aga mina ei põlvita. Põlvitama peaks tema.
Teie esimesena.
Jääb ära. Põlvitama peab tema. Mina olen boss.
- Muidugi. - See on minu palee.
- Teen, nagu käsite. Jah. - Ütle talle.
Kas mansa on valmis sultani ees põlvitama?
Seejärel põlvitaks sultan mansa ees.
Tahad, et mansa põlvitaks sultani ees, enne sultanit?
Mansa peab põlvitama.
Ja sultan põlvitab mansa ees. Pärast mansa't.
Mansa põlvitab sultani ees, aga ei põlvita, enne kui sultan põlvitab.
Ei-ei. Kuula sõnu, mis mu suust välja tulevad.
- Ei, kuula ise… - See on minu õukond.
Need on minu rubiinid.
Need on minu sõjamehed.
Noh?
Jah, ma näen neid küll. Jaa, väga kenad rubiinid.
Neid on palju ning teie sõjamehed näevad vintsked ja tugevad välja. Vaata aga.
Aga mina ei põlvita esimesena, sest ma olen mansa,
mis tähendab kuningat, mis on sultanist kõrgem positsioon.
Jääb ära.
Väljaspool nende kuningriike hinnatakse mansa'sid vähem.
See ei käi nii.
Käib küll.
Kontrollin reegleid.
- See ei käi nii. - Sul pole midagi käes.
Ma tean. Sest reegleid teavad kõik.
Siin kehtestan reeglid mina ja kui miski ei muutu,
võtavad asjad väga tõsise pöörde.
Ta ei tee seda!
Ähvardage, palju tahate, aga see jääb ära!
- Ma põlvitan. - Ta teeb seda!
Kõigevägevama auks.
Samal ajal kui teie.
Saab ta seda teha? On see lubatud?
Reeglites on pisike auk.
Andke andeks.
Olgu.
Põlvitame korraga.
Kõigevägevama auks.
- Tore. - Ühel ajal.
Seda ma ütlesingi. Korraga ehk ühel ajal.
- Ei trikita. - Ei trikita.
Mul pole aega. Loeme kolmeni.
Üks.
Kaks.
Kolm.
Laskun madalamale.
- Võin sama teha. - Ei, ma ise.
- Ei, laskun ka madalamale. - Minust madalamale minna ei saa.
Teilgi tuleb põrand ette.
Sultan kummardab nii madalale kui võimalik, kõigevägevama auks!
Jah, jah, jah. Kulda kõigile.
Ja rubiine mõnele teist.
See oli lahe. Kuidas te selle peale tulite?
Alati on olemas ühisosa, Kevin.
Pead lihtsalt olema mõistlik ja selle leidma.
Verevalamist ei vääri miski.
Tahaksin, et te oleksite mu isa ja teie 96 naist oleksid mu emad.
Su sõnad teevad mind rikkamaks, kui kuld seda iial teha võiks.
Mansa Musa, mu sõber Penelope on kaotanud oma elu mõtte.
Paha lugu.
Ta arvab, et tema elu mõte on olla varas.
Siis on see hea lugu.
Ta on kurb ja segaduses
ning on alati unistanud korralikust röövist.
Äkki saaksite teeselda, et ta on teilt midagi varastanud?
Näidata talle, et tema elul on mõte.
Nagu te minuga tegite.
Nad on seal. Sealsamas.
Mansa Musa sau on nii ilus.
On tõesti. See on tema hinnalisim vara.
Ta ei tahaks sellest ilma jääda.
Saua on võimatu varastada. Seda suudaks vaid universumi parim varas.
Väga huvitav.
…laiusteljel ja suurim väärtus pikkusteljel.
Põhimõtteliselt on need…
Penelope! Ma olen tagasi!
Seal sa oled, põmmpea.
Arvasime, et jääme siia lõksu. Sellesse aega.
Ma mõistsin, et teatud tähed on sümmeetria kaudu ühendatud.
Planeetidevahelised kaugused ja…
Widgit, tore, et sa tagasi oled, aga meil on üks asi pooleli.
Vabandust.
Widgit, tahan lihtsalt öelda, et sa oled mulle väga oluline
ja ma pean sind tegelikult oma parimaks sõbraks.
Arvasin, et sa ei naase.
- See on sinust armas, aga ma… - Meil on kiire.
Kas su sõbrad lähevad tõepoolest selle ilmselge pettuse õnge
- ja üritavad mu saua varastada? - Jah.
Ja nad peavad ennast meistervarasteks?
- Jah. - Ja siis raiume neil pead maha.
- Ei. - Jaa, raiume varastel pead maha.
Tõhus heidutusvahend, nad ei varasta enam.
Äkki saaksite neile pead otsa jätta?
Sinu heaks muidugi, Kevin.
Ettur võtab ratsu.
Hea käik, Kevin.
Isa õpetas.
No tegelikult arvuti, aga isa laadis rakenduse alla.
Olgu. Poisid, poisid.
Läheb lahti.
See mäng on nii kütkestav,
et ma ei paneks tähelegi, kui keegi mu hinnalise saua ära varastaks.
Vaatame. Käin niimoodi.
Vaatame.
Ma käin vist niimoodi.
Auline mansa, me hakkame minema.
Jah.
Kevin, kas tuled ka?
Kevin, su lahkumine kurvastaks meid.
Kui soovid, võid meiega liituda ja oma jutustustega meie meelt lahutada.
Päriselt? Keeruline küsimus.
Kevin, aga see teine asi? Tead küll, pidid päästma oma…
Kevin, kas sa oled juba teisel teekonnal?
No ma olin teel, et päästa oma vanemad.
Oma vanemad?
Arvasin, et sa oled orb virelevalt Inglismaalt.
Mingis mõttes olen ka seda.
Ja su vanemad on hädas?
Jah, aga ma ei tea, kas neid on üldse võimalik päästa.
Ja teie oskate mind hinnata.
Jah, aga sina hindad oma vanemaid. Piisavalt, et üritada neid päästa.
Kevin, sa pead minema.
Aga ma olin teie hulgas nii teretulnud.
Ehk on minu elu mõte teile lugude jutustamine.
Ei. Ei, Kevin. Lugude jutustamine on lihtsalt sinu tegevus.
Kuid su elu mõte on vanemate päästmine.
Ma hakkan sinu ajaloolistest jutustustest puudust tundma.
Kevin.
Mansa ütleb…
Peame minema ja sa ei näpanud seda.
Kevin. Võta see.
Aitäh.
Need on hirmus ilusad.
- Aitäh. - Kas võib…
Ära näpi mu malendeid. Need pole sulle.
Kuulge, tehke kähku.
Olgu. Peame minema.
- Ära puutu. Sul oli võimalus. - Ei, ei puutu.
Kevin, peame minema.
Tule, Kevin.
- Miks sa seda saua ei varastanud? - Sest ma olin õnnelik.
Kuna teadsid, et oleksid võinud selle soovi korral varastada?
Ei, kuna teadsin, et selle taga olid sina.
Mis asja? Mina? Ei-ei.
Ei, ma olin õnnelik, kuna mul on sõber,
kes teeb midagi sellist, et mina end väärtuslikuna tunneksin.
Ja ma olen õnnelik, et sa tuled meiega, kuigi oleksid tahtnud siia jääda.
Ja olen õnnelik, kuna me näppasime sultani rubiinid,
kui tema vaidles selle üle, kumb põlvitab.
Mida?
- Laskun madalamale. - Laskun ise.
- Pole vaja, ma ise. - Ei, laskun ka madalamale.
Sultan kummardab nii madalale kui võimalik, kõigevägevama…
See on nii inetu.
Tunnen end paremini, nagu sa tahtsid. Mul on rubiinid. Eks, Bittelig?
- Ei, Judyt pole enam. - Ei-ei. Rubiinid.
Räägin rubiinidest, mille me sultanilt näppasime
ja mille sa põhjatusse kotti panid.
Aga miks sa põhjatust kotist räägid?
Olgu, kas need on kotis või ei ole?
No põhjatu kott on tavaline kott, millel põhi alt ära kukkus.
Mis asja?
Olen alati mõelnud, miks sa mul kõik asjad põhjatusse kotti panna palud.
- Peame tagasi minema. - Ei-ei. Me ei saa. Aega pole.
- Aga palju aega varuks on? - Üldse pole.
Selle portaali juures on midagi väga ebatavalist.
Mis nimelt?
Ma tean, kuhu see viib.
Ja sinna me läheme.
Ja see pöörleb.
- Selge. - Ah sa vana varvas!
Sõbrad, kuulake.
„Tema hadžist Mekasse võttis osa 60 005 inimest.“
- Sa ütlesid seda juba, Kevin. - Igav!
Olgu. Loodame, et Judy leiab meid.
Ei. Inimeste arv on teistsugune. Me oleme midagi muutnud.
Viis inimest on lisandunud. Meie.
Me saame juba juhtunud asju muuta.
Mida?
„Armas Jumal, palun aita mul kõndima hakata.“
- Ma ei saa. Kuidas see võimalik oleks? - Pole aimugi.
Õudselt suured palved, kas pole?
„Armas Jumal, ma olen terve aasta hea poiss olnud.
Palun jalgratast.“ Vale mees.
- Saada see jõuluvanale. - Jah.
Kolmas komplekt hambaid. Kolmas komplekt? Mis, kas kahest ei piisa?
- Jah. - Kolmas.
Teismehambaid tahavad või?
Teisme… Teismehambad.
- Jaa. - No just.
Teismehambad.
Teismehambad. Ei-ei.
Tead mis, Jasper?
Kui mina midagi paluda saaksin, paluksin endalt:
„Armas mina, palun saada mu kaart tagasi. Aamen.“
Proovige.
Hästi.
Armas mina, palun saada mu kaart tagasi. Aamen.
Oota.
Oota, oota.
Ei mingit vastust.
Aga proovida tasus.
Nojah. Vähemalt teame, kuhu kaart teel on…
nüüd kui ma ühe neist kätte sain.
PÕHINEB OSALISELT TERRY GILLIAMI JA MICHAEL PALINI LOODUD TEGELASTEL
PÕHINEB FILMIL „TIME BANDITS“
Tõlkinud Triin Jürimaa