Portti ei ole täällä.
Joko kartta tai maa on väärässä.
- Tai sinä olet. - Se on mahdollista.
- Olisinko voinut päästä kotiin täältä? - Kyllä, jos löydän portin.
Ehkä tänne on kirjoitettu jotain.
Ei. Tuo on... Ei.
Ei. En löydä sitä mistään.
Odotamme niin kauan kuin pitää.
Kylmyyteen voi kuolla.
- Tai kunnes tulee kylmä. - On jo kylmä.
Mitä teemme siellä?
Ette saa missään nimessä tavata itseänne menneisyydestä.
- Torjuisimmeko itsemme? - Luhistuisivatko atomimme?
Se ei olisi hyväksi minäkuvallenne.
Näin itseni kerran. Se oli outoa.
Mitähän nämä kuviot tarkoittavat?
Ehkä vastaus löytyy takaa.
- En näe porttia missään. - Tuolla!
Niin onkin.
Paljonko meillä on aikaa pelastaa vanhempamme?
- Voi, Kevin ja Sauron. - Saffron.
- Aikaa on vain 30 minuuttia. - Puoli tuntia?
Palaamme iltaan, jona tapasimme sinut, mutta vähän ennen sitä.
Samaan iltaanko? Eikö mikään muu hetki käy?
Ei! Fianna ja Korkein olento olivat siellä sinä iltana!
Asiaan liittyy riskejä.
- Odota. - Seis! Se on liian vaarallista!
Ei ole minun ongelmani!
Voi luoja. Hän on...
- Niin, mutta hän on siskoni. - Niin.
- Hei, Kevin. - Se on vaarallista!
Emme tiedä, voimmeko muuttaa mennyttä!
Minä tiedän.
- Tämä ei ole kotimme. - Jääkaapissa on lapsia.
Ette saisi leikkiä jääkaapissani.
Hyvä on.
Missä olemme?
Mustavalkoisessa ajassako?
- Nämä ovat juhlat. - Mistä tiedät? Et käy juhlissa.
- Kävin yksissä. - Etkä.
Kävinpäs. 1920-luvulla.
- Etpäs. - Kävin.
- Et. - Kävin!
- Et! - Kävin!
- Aikaa on puoli tuntia! - Älä riitele!
Niin!
Olemmeko Bingleyssä?
Ikävä kyllä.
Missä on Chisley Close?
- En tiedä. - Voitko tarkastaa puhelimesta?
En.
Meidän pitää etsiä maamerkki.
- Niin tundralla tehdään. - Missä ostoskeskus on?
Tuossa suunnassa. Menettekö kauppaan?
Estämme demonia muuttamasta vanhempiamme hiileksi.
Aika synkkää.
- On päivä. - Pitäisi olla yö.
Ehkä on enemmän aikaa.
- Emme selviytyisi siitä. - He ovat vasta lapsia.
En halua, että eksäni polttaa minut karrelle.
Tai kukaan muukaan, mutta varsinkaan hän.
- Tästä pitää puhua. - Niin.
Ei! Menkää jo!
Voi luoja!
- Puhummeko tulevaisuudesta? Omakuvani. - Miksi olemme hikisiä?
En ehdi kertoa.
Missä olen?
Lapset ovat vaarassa.
- Voi helvetti. - Juuri niin.
Minua pelottaa.
Olet todella rohkea! Henkilökohtainen panoksesi on tärkeä!
- Onko todella? - Kyllä! Hitto!
Miksi en ole kanssanne?
- Kuolinko minä? - Emme ole varmoja.
Mitä tarkoitat?
Miten avasin portin, jonka kautta puhutte?
Ymmärrät karttaa paremmin kuin arvaatkaan.
- Niinkö? - Kyllä! Aika taittuu!
Tajuatko?
En tajua.
- Mitä tapahtui? - Miksi ette ole varmoja?
Ei enempää kysymyksiä. Menkää nyt!
- Mitä... Odottakaa! - Rauhoittukaa.
Miksi he kirkuvat?
Miksi määräilin?
- Mitä minulle tapahtuu? - Mitä höpisin?
Palataan takaisin.
Täällä on tavallistakin masentavampaa.
Kaikki ovat retrokuteissa.
Onko se muodikasta?
- En seuraa muotia. - Se on selvä.
Musiikkikin on retroa.
Kuulostaa äidin viinisoittolistalta.
Voi ei.
On vuosi 1996.
Voi ei. Vanhat ajat.
Ei ole puoli tuntia ennen vanhempiemme kuolemaa -
vaan melkein 30 vuotta.
- Tekisikö karttatyyppi sellaisen virheen? - Tämä on hänen tarkin arvionsa.
Kevin. Talo, joka oli täynnä halloweenväkeä,
oli kotimme, ennen kuin siitä tuli kotimme.
Se varmaan purettiin asuinalueen tieltä.
Kotikatuamme ei ole vielä.
Emme asu siellä vielä.
Emme elä vielä.
Luulin, että näkisin äidin ja isän.
Todella.
Niin minäkin.
Halusin pelastaa heidät.
Yritämme uudestaan.
Menemme toiseen aikaan.
- Voimme etsiä heidät. - Mitä?
Voimme nähdä heidät. He elävät nyt.
He eivät tunne meitä.
Me tunnemme heidät.
Äiti ei tiedä, kuka olen, mutta haluan halata häntä.
Entä jos teemme jotain väärin ja estämme olemassaolomme?
Sitten meitä ei ole estämässä olemassaoloamme.
Olemme siis olemassa. Mieti sitä.
- Mitä? - Älä sano, että olet heidän lapsensa.
Koska he eivät haluaisi lapsia nähdessään, miten tylsä olen?
Mitä sanoisit?
"Olen poikanne ja estän demonia muuttamasta teitä hiiliksi pussissani"?
Menen ukin talolle. Mene sinä mummolaan.
- Mietitään, mitä sanomme. - Ei mietitä vaan mennään.
Myöhästyimme. He ovat haamuja.
En kai minä määräile?
Väärä paikka. Onko tämä Pimeä linnoitus?
Olen täällä. Selviydyin.
- Tämä on oikea paikka. - Olen yhä täällä, Penelope.
Niin. Hyvä juttu.
Mitä tulevaisuuden minä tarkoitti aikataitoksilla?
Selvitä se, niin me pelastamme lapset. Anteeksi.
Miltä? Emme sanoneet.
- Miten olen rohkea? - En osaa kuvitella sitä.
- Kiva. Fianna! - Pois tieltä!
Anteeksi vain.
- Luulin sinua toiseksi. - Eksäksi.
Se oli myrskyisä suhde.
Varmasti.
Hienoa. Mennään...
Isä?
Ota kuva. Se kestää kauemmin.
Isä.
Olen Mikey.
- Kuka Mikey? - Mikey Haddock. Kuka sinä olet?
Olen Kevin Haddaway.
Haddaway? Minä sain äitisi haaviin.
Niin.
Vitsi vain.
Kiva.
Isä käski leikkiä ulkona. Näytin hänelle.
Pelaan ulkona. Hah!
Game Boy. Myin pyöräni ostaakseni sen.
Tuli harmeja. Olen kapinallinen.
Kuolin. Elämiä on vielä jäljellä.
Niin.
Kokeile. Loistopeli.
Ei, ei, ei.
Paina tuosta.
Löysin hänet.
Pikkupojan erityishuoneesta, mutta hän on väärässä ajassa -
ja ilman muita.
Kartta on hänellä.
Onko tuo varmasti kartta?
- Tämä on kartta. - Niin on.
Sillä pääsee eri maailmoihin.
Voi ei. Laita se piiloon.
Myöhäistä. Näin sen jo.
Herätä Fianna.
Fianna!
Fianna.
Miksi et tiennyt, olenko elossa?
Se en ollut minä nyt vaan tulevaisuudessa.
Mistä tietäisin, mitä tulevaisuuden minä ei tiedä?
- Putoanko aikatyhjiöön? - En tiedä!
- Jäänkö... Anteeksi. Jäänkö kiinni? - En tiedä!
Kuunnelkaa.
- Löytyykö mitään? - Ei.
Ei näköjään.
Tulevaisuuden minä määräili.
Se oli todella järkyttävää. Olenko sellainen?
- Et. - Et.
En ole määräilevä. Niin.
Alto. Sinun pitää sulautua joukkoon ja etsiä Kevinin vanhemmat.
- Olenko rohkea, koska... - Mene!
Todellakin.
Se ei ollut määräilevää vaan tiukkaa. Erilaista.
Värjäsin mummini häämekon mustaksi. Aika mahtavaa, vai mitä?
Jäätävää.
Mahtavaa.
Tunnetteko talon asukkaat?
- Minä tunnen. - Jäätävää.
Tunnetteko kaverini Kevinin ja Savlonin? He asuvat täällä.
He ovat lapsia.
Oletteko heidän vanhempiaan?
Yök.
- Yök. - Emme.
Selvä.
Jotkut lapset leikkivät jääkaapissa.
- Minne he menivät? - Puhuivat tehtävästä.
- Niinkö? - Demonista ostoskeskuksessa.
Ostoskeskuksessa. Mahtavaa.
Kohtaus oli siinä.
Hei. Haluatko tanssia?
Siistiä.
Hei.
Mitä etsit?
Olen hiljattain muuttanut tälle alueelle,
ja haluan tavata alueella eläviä ihmisiä.
Hyvä on.
Tapasin sinut nyt, ja...
- Onko hän tyttäresi? - Kyllä. Tämä on Lisa.
Onpa hän pieni.
Niin. Kuusivuotias.
Missä äitisi on?
Hän kuoli.
Otan osaa.
- Taidat kaivata häntä. - Niin. Hyvin paljon.
Kaipaan jopa riitojamme.
Kunpa voisin pyytää anteeksi.
Kaikki sanovat pahasti äideilleen,
mutta ei se mitään, koska vanhempana muistaa,
millaista oli sanoa niin.
Haluatko tulla juomaan teetä ja pesemään kasvosi?
Miten et huomannut häntä?
- Kävelikö hän oven läpi? - Ei, vaan rynnisti.
- Silmät hohtivat kuin laava. - Fianna.
Voimakas katse.
Etsitään Kevin ja Salmon ennen häntä.
Odottakaa.
Sinä palasit.
Tiesin, että tulisit.
Saat anteeksi, jos tanssit kanssani.
Oli mukava tavata.
En ehtinyt aiemmin.
Sinähän vasta muutit alueelle.
Noin on paljon parempi.
En ole nähnyt kuvajaistani vuosiin.
Olen vanhempi.
Ei hassumpaa. Harjasin hampaani tikuilla.
Menkää leikkimään.
- Minun pitää soittaa jonnekin. - Kiva.
Hei, äiti.
Futures made of virtual insanity
Always seem to be governed by This love we have
For useless twisting Of our new technology
Oh, now there is no sound For we all live underground
Loistobiisi.
Pähee. Sanotaanko täällä niin?
Laulu kertoo siitä, miten tulevaisuus on hullun virtuaalinen.
- Autot lentävät 2020-luvulla. - Eikä.
Ajatus lentävistä autoista on melkein yhtä vanha kuin autot itse -
- ja syntyi 1800-luvulla. - Vau. Tiedät paljon. Vaikuttavaa.
- Todellako? - Melu pois, Mikey!
Me hengailemme!
And now there is no sound
Kunpa ääntä ei olisi. Melu pois!
Anteeksi, pappa.
Nenäkäs hulttio!
Ei, olet todella...
Hän on Kevin Haddaway.
Onko tuo Game Boysi?
- Takavarikoin sen. - Nähdään, pappa.
Töykeä pentu! Voisin antaa korville!
Anteeksi, pappa.
Olen 32 ja elämäni kunnossa.
Vau. Tiedät paljon ja kapinoit.
Olet siisti, Kevin.
Olen aina halunnut kuulla sinun sanovan noin.
Häh?
Olen aina toivonut, että joku sanoisi niin.
Kiva, että se olit sinä.
Millainen isäsi on, Kevster?
Hän kohtelee minua paremmin kuin hänen isänsä häntä -
ja haluaisi varmaan tietää sen.
Rakastan häntä.
Anteeksi, että kinasin.
Anteeksi, etten vastannut sinulle.
Anteeksi, että shoppailin puhelimellasi.
Mitä?
Anteeksi, että leikkasin Kevinin hiukset.
Anteeksi, että olin töykeä.
Leikimme äitiä ja vauvaa. Minä olen äiti.
Paljon kauppoja! Missä he olisivat?
Kevin!
- Kevin! - Kevin!
- Ei. Tuo on...
Ei.
No niin. Sulaudu joukkoon, Alto.
Kysy, onko heitä nähty. Muista varoa Fiannaa.
- Minäkö? - Niin.
Miksi minä eikä...
Häntä ei näkynyt tulevaisuudessa, mutta sinä olet kunnossa.
Enkö ole kunnossa?
- Niinkö? - Ei välttämättä.
Tämä on varmaan rohkeuden hetki, josta kerroin itselleni.
- Mitä kello on? - No...
Pilkkaa. Se on reilua.
Kevin ja Kardemumma pitää löytää ennen Fiannaa.
Niin.
Fianna haluaa kartan tai ehkä minut.
Minä hölmö tarjoan hänelle molemmat.
Penelope.
En voi kuolla nyt.
Hyvä on.
En ole tehnyt mitään -
paitsi kasvattanut pensaita ja varastanut pari vaasia.
En ole koskaan tehnyt mitään tärkeää.
Bittelig. Keskityt asiaan liikaa, ja se saattaa asettaa sinut vaaraan.
En voi menettää sinua.
Todellako?
Niin.
En ole määräilevä -
vaan herkkä neuvoja.
Niin.
Etsi lapset.
- Nyt heti. - Selvä. Kiitos.
Ole varovainen.
- Oletteko nähneet sotkuisia lapsia? - Sotkuisia lapsia?
- Täälläkö? - Juuri niin.
Niitä on täällä paljon.
- Kyllä vain. Huonosti kasvatettuja. - Se ei ole oikein.
Michael Jordan.
Vasen.
Tämä oli hyvä päivä ja hetki.
Mahtava hetki.
Niin. Loistohetki.
Voi ei. Johdin hänet tänne.
Kiitos paljon, isä... Mikey.
Tämä oli elämäni paras päivä. Suurkiitokset.
Rauhoitu. Voimme hengailla toistekin.
Niin, mutta emme näe usein tai olet kiireinen.
Miksi emme näkisi?
- Töiden takia. - Töiden?
Pitää mennä. Olet rakas.
Kuka hitto tuo on?
- Demoni. Mene sisälle. - Älä viitsi.
Hän etsii minua ja ystäviäni. Muista hänet.
Kartta tänne!
Maahan!
- Mitä? - Muista!
Pelkää ja muista!
Isä!
Mitä May sanoi siihen?
"Kyllä."
- Eikä. - Todellakin.
Kaikki hyvin?
- Valahdit kalpeaksi. - Niin teki.
- Mikä hätänä? - Pitää mennä, Elsie ja Sid.
Hän on täällä.
Etkö haluakaan kuulla Winnien peräpukamista?
Voi ei.
Kuolenko nyt?
Luultavasti.
Anteeksi, että piirtelin kylpyhuoneen ja olohuoneen seiniin.
Anteeksi, että haukuin rva Fitzroyta ja sanoin oppineeni sen sinulta,
vaikka opinkin.
- Hei. - Päivää.
Sosiaalitoimistosta. Sanoitte, että lapsi on hädässä.
Hän on likainen ja puhuu sekavia.
Teitte oikein. Me autamme häntä.
- Hän harjaa hampaansa tikuilla. - Mitä?
Joku tuli auttamaan sinua.
Mitä teet, Saff?
Hän on äitimme.
- Otan hänet mukaamme. - Et voi.
Jos hän ei elä elämäänsä, me emme ehkä synny.
- Pelastan hänet. - Voi ei.
Voi ei.
Anna Lisan mennä ja tule mukaamme.
Tiedämme, että menetit äitisi,
mutta et kai halua, että Lisakin menettää äitinsä?
Saanko halata?
Rakastan sinua kovasti.
No niin. Päästä irti.
Mennään, Saff. Olet rakas, äiti.
- Kiva tavata. Nähdään, kun olen vauva. - He tarvitsevat apua.
- Tulkaa takaisin! - Mummi on kiva.
Vasikka hän on!
Hei, demoni!
- Saff! - Muistatko minut?
Luuletko olevasi kova?
Ei, Saff!
Juokse!
Mäntti!
- Widgit! - Fianna!
- Sinulla on jotain, mitä haluan. - Sanoinhan, että juttumme on ohi.
- Olin erilainen, kun tapasin sinut. - Kartta.
Et saa sitä.
Voimmeko juosta hitaammin?
Anteeksi kamalasti, että törmäsin sinuun.
Mitä?
Kevin! Löysimme sinut ja Paprikan.
- Saffronin. - Ihan sama.
Se oli rohkeaa.
Oikeasti rohkeaa. En kehuskele sillä.
Tein jotain rohkeaa, mutta en halua kehuskella.
Fianna!
Fiannat. Heitä on...
Häivytään heti!
Oli virhe piiloutua tänne,
- sillä olemme ansassa. - Mitä?
Takaovi!
Juoskaa te! Minä taistelen!
- Ei! - Ei, Bittelig! En määräile,
mutta ei, Bittelig!
Kyllä! Haluan tehdä jotain tärkeää.
Ehkä tämä on se! Antaa tulla!
Varo!
- Menkää! - Menkää.
- Kuka olet? - Entä sinä?
Antaa tulla vain!
Ettekö parempaan pysty?
Juoskaa!
- Pärjääkö hän? - Miksemme anna karttaa?
- Ei! - Ei!
- Puhdas pahuus ei voi saada sitä! - Ei.
Jätetään hänet.
Pelastitteko heidät? Missä he ovat?
Vanhempanne olivat lapsia.
Toit meidät väärään aikaan!
On pakko lähteä, ennen kuin Fiannat saavat kiinni.
Entä Bittelig?
Fianna!
Anteeksi. Se on vain synkkä nuori.
Varoitetaan itseämme, jotta voimme pelastaa lapset.
Osaatko tehdä niin?
Sanoin itselleni, että ymmärrän karttaa paremmin kuin arvaankaan.
Ymmärrätkö?
En.
Aika taittuu. Aika taittuu.
Sillä on kaksi merkitystä.
Aika taittuu itseensä, ja portit aukeavat kartan taitoksissa!
Jos laitan kellon symbolin jääkauden kohtaan -
ja avaan taitoksen kartassa,
aika taittuu.
Hyvä tavaton!
Portti on auki vain hetken aikaa...
- Hyvä. - Tästä pitää puhua.
Ei! Menkää jo!
- Voi luoja! - Puhummeko tulevaisuudesta?
- Omakuvani. - Miksi olemme hikisiä?
En ehdi kertoa.
- Missä olen? - Lapset ovat vaarassa.
- Voi helvetti. - Juuri niin.
Minua pelottaa.
Olet todella rohkea!
Henkilökohtainen panoksesi on tärkeä!
- Onko todella? - Kyllä! Hitto!
Miksi en ole kanssanne?
- Kuolinko minä? - Emme ole varmoja.
Mitä tarkoitat?
Miten avasin portin, jonka kautta puhutte?
Ymmärrät karttaa paremmin kuin arvaatkaan.
- Niinkö? - Kyllä! Aika taittuu! Tajuatko?
En tajua.
- Mitä tapahtui? - Miksi ette ole varmoja?
Ei enempää kysymyksiä. Menkää nyt!
- Rauhoittukaa. - Odottakaa!
Miksi kaikki tekevät noin?
Näytät eksältäni!
Onnenpoika.
Miksi kehuskelin itselleni, että olen rohkea?
Sanoin taas, että aika taittuu. Se oli sama keskustelu.
En ollut yhtä määräilevä.
Terve.
Sinä elät!
- Tietenkin. - Luulin, että kuolit.
- Vastassasi oli kaksi Fiannaa. - Luulin, että he voittaisivat.
Eksäsi Fianna taistelee muuten taitavasti.
He alkoivat kuitenkin riidellä keskenään.
Livahdin pois tieltä.
- Menin ostoskeskukseen... - Meidän on lähdettävä.
Löysin lääkettä kaksisarviselle -
ja kirjan, jossa opetetaan lääkitsemään vammoja.
Tämä on elämäni tärkeä asia.
Tätä ei tapahtunut, kun olin tässä ajassa.
- Onko jotain muuttunut? - On.
Mennään, Alto!
Fianna!
Asetamme jalkasi paikoilleen. Sivu 30.
Epäonnistuin taas.
On paljon, mitä emme tiedä maailmankaikkeudesta.
Emme tiedä, voimmeko estää tärkeitä tapahtumia,
kuten kuolemaa. Olemme yrittäneet.
Yritimme pelastaa Susanin.
- Niin. - Mitä tapahtui?
Hän putosi kielekkeeltä ja jäi kivenlohkareen alle.
Aika selvä homma. Kieleke oli paha juttu, ja lohkare...
Yritimme estää sen monta kertaa,
mutta saavuimme paikalle aina hieman sen jälkeen.
- Emme luovuttaneet. - Yritättekö vieläkin?
Lopulta luovutimme.
Joskus pitää vain hengittää ja jatkaa eteenpäin.
Hetkinen. He eivät ole täällä.
- Mitä? - Hiili on kadonnut.
Hetkinen. Voiko olla...
Muutimmeko historiaa?
Se jahtaa minua!
Huhuu.
Kuuluuko?
- Kuuletteko minua? - Mitä hittoa?
Tässä on Puhdas pahuus.
Jäljitin teidät.
Aikarosvot ja heidän johtajansa nimeltään...
- Penelope. - Kevin.
Itse asiassa meillä ei ole johtajaa,
- mutta minä... - Teillä on jotain, mitä haluan.
Ajan ja avaruuden alkuvoimaiset piirustukset.
- Ei, meillä... - Ei!
Meillä ei ole niitä.
- Ei ole. - Ei löydy.
Kartta.
- Kyllä. - Se on Widgitillä.
- Hei. - Et saa sitä.
Minulla on kuitenkin jotain, mitä te haluatte,
ja olen valmis vaihtokauppaan.
Kun kysyin videoneuvotteluista, sytytitte jalkani tuleen.
- Tämä on pahaa taikuutta. - Voin auttaa signaalin kanssa.
Äiti ja isä?
- Kuulostaa heiltä. Äiti? Isä? - Totta puhut.
Kevin! Saffron!
Kenen kanssa olette?
Äiti. Olen Kevinin ja hänen kavereidensa kanssa.
- Hyvä on. - En ole kaverisi.
Äiti ja isä. Luulimme, että kuolitte. Te oikeasti kuolitte.
- Emme kuolleet. - Emme.
Teimme sen, Saffron. Pelastimme heidät.
Pelastimme itse itsemme. Eikö niin, Lisa?
Niin, Mike.
- Itkit ja rukoilit kuin... - Olin kekseliäs.
Olen nähnyt painajaisia demonista lapsesta lähtien.
Ja minä osaan toimia panttivankitilanteissa,
sillä villi orpotyttö melkein sieppasi minut, kun olin pieni.
Olimme valmiina.
Se on hän. Demoni tuli.
Älä satuta meitä.
Täytämme kaikki vaatimukset ja tottelemme käskyjä.
Olipa kiva perhetapaaminen.
Jos haluatte nähdä vanhempanne elossa,
tuokaa kartta Ikuisen pimeyden linnoitukseen.
Odotan siellä.
Pärjäilkää.
Hei hei.
Teimme sen. Äiti ja isä eivät kuolleet.
Nyt tilanne on pahempi.
- Kuolemaakin pahempi? - Hieman pahempi.
Meidän pitää etsiä Pimeä linnoitus ja pelastaa vanhempamme.
- Se on legendojen ajassa. - Emme saa mennä sinne.
- Miksette? - Puhdas pahuus asuu siellä.
- Entä sitten? - Hän on paha.
Puhtaasti paha.
- Entä sitten? - Vanhempanne ovat syvältä.
Miksi hän sanoi, että te kuolitte?
- En tiedä. - En tunne asiaa.
- Emme kuolleet. - Emme.
Ehkä he muuttivat jotain tekemäänne matkustaessaan ajassa.
Kita kiinni, John. Se on mahdotonta.
Itse asiassa se on mahdollista.
Täysin mahdollista.
Poistakaa kipsi kuuden viikon päästä,
ja jos kaksisarvinen kärsii kivuista, antakaa sille kolme tällaista.
- Yksi! Kaksi! Kolme! - Syödäänkö nyt?
- Syödään! - Syödäänkö?
Älkää syökö noita.
- Kolme. - Syödään kolme.
- Ne ovat kaksisarviselle. - Pennepe.
- Niin? - Olen nyt Kagan kanssa.
- Niin. - Sori.
- Selvä. Se on ymmärrettävää. Hyvä. - Oletko mustasukkainen?
En.
Kyllä olet.
- Hän on mustasukkainen. - En ole.
Käytätkö minua?
- En. - Kyllä käytät.
- Etkö vain? Senkin nilkki. - Enkä!
- En ole nilkki! - Oletpas.
- Lähdetkö, Saff? - Lähden.
Menen taas pelastamaan toisen perheeni.
- Kiitos, että piditte huolta minusta. - Ei se mitään.
Nähdään.
- Nähdään! - Niin. Nähdään.
- Hei hei, sisko. - Hei hei, sisko.
- Hei hei. - Hei hei, Saff.
- Hei hei. - Heippa.
Hyvästi, Ähkis.
Kita kiinni, Kevin!
No niin, karttatyyppi. Miten pääsemme Pimeään linnoitukseen?
Ette halua mennä sinne.
- Haluamme. - Anteeksi.
- Tarkoitin, että en halua mennä sinne. - Miten pääsemme sinne, Widgit?
No... Se on tuossa.
Voi ei. Se puuttuu.
Mitä?
Kohta puuttuu.
Legendojen aika puuttuu.
Sitten se pitää etsiä.
Etsimmekö sen?
Tulkaa, tollot.
- Nähdään, Saff! - Nähdään, niinku!
PERUSTUU OSITTAIN TERRY GILLIAMIN JA MICHAEL PALININ HAHMOIHIN
PERUSTUU ELOKUVAAN "TIME BANDITS"
Tekstitys: Petra Rock