Portalen är inte här.
Antingen är kartan fel, eller så är landet fel.
Eller så har du fel.
Ja, det är ju möjligt.
Menar du att jag kunde ha kommit hem härifrån?
Ja, det vill säga, om jag hittar portalen.
Det kanske står nåt skrivet här nere.
Nej. Det är... Nej.
Nix. Jag hittar den ingenstans.
Okej. Vi väntar så länge det behövs.
Folk dör av kylan här ute.
- Eller tills vi fryser. - Jaha, jag fryser redan.
Vad gör vi när vi kommer fram?
Det är mycket viktigt att ni inte möter ert förflutna jag.
Upphäver vi varandra då?
Imploderar vi in i oss själva? Typ alla våra atomer?
Nej, men det ställer till er självbild.
Ja, jag har sett mitt förflutna jag. Märklig upplevelse.
Undrar vad de här symbolerna betyder.
Svaret kanske finns bakom den här fliken...
- Jag ser inte portalen nånstans. - Där!
Där är den.
Hur lång tid har vi på oss att rädda våra föräldrar?
- Åh, kära lilla Kevin och "Sauron". - Saffron.
Vi har bara 30 minuter.
Trettio minuter?
Ja, vi far tillbaka till kvällen då vi träffade dig.
Bara lite tidigare.
Va? Kvällen det hände? Kan vi inte åka till en annan tid?
Nej! Både Fianna och Det högsta väsendet var där den kvällen!
Jaha. Men det finns risker.
- Vänta lite. - Stopp! Det är för farligt!
Inte mitt problem, f'låt!
Jösses, vad hon är...
- Ja, men hon är min syster. - Ja.
- Oj, Kevin. - Nej, Kevin, det är farligt!
Vi vet inte ens om vi kan förändra det förflutna!
Jag vet.
Det här är inte vårt hus.
Det är ungar i kylen.
Ni borde inte leka i mitt kylskåp, ungar.
Okej.
Var är vi?
Jaha, är det här före vår tid?
- Det är ett party. - Hur vet du det?
Du har aldrig varit på ett.
- Det har jag visst. - Inte alls.
Jo, på 20-talet.
- Inte alls. - Jo.
- Inte alls. - Jo!
- Inte alls! - Jo!
- Vi har bara en halvtimme. - Så sluta gräla!
Ja!
Är det här Bingley?
Ja, dessvärre.
Hur kommer man till Chisley Close?
Inget jag känner till.
Kan du kolla i din telefon?
Nej.
Vi behöver ett landmärke för att orientera oss.
Så gör vi på tundran.
Var ligger köpcentret?
Ditåt. Tänker ni shoppa?
Vi ska hindra att en demon förvandlar våra föräldrar till kol.
Jobbigt.
- Det är dag. - Det ska vara natt.
Vi kanske får mer tid.
Vi klarar det inte.
- Vi dog nästan första gången. - Vi måste. De är barn.
Jag börjar känna mig tveksam till det här.
För jag vill inte bli bränd till aska av min exflickvän.
Inte av nån annan heller, men särskilt inte av henne.
- Vi måste diskutera det här mer. - Ja.
Nej! Sluta diskutera, och gå nu!
Herregud!
Är det där våra framtida vi? Min självbild.
Varför är vi så svettiga?
Lång historia, hinner inte.
Var är jag då?
De där barnen är i fara.
- Helvete också. - Ja, helvetet.
Jag är väldigt rädd.
Nej, du är otroligt modig! Din personliga insats är viktig!
- Oj, verkligen? - Ja! Fasen också!
Varför är inte jag med er?
- Har jag dött? - Vi vet inte riktigt.
Vadå, vet inte riktigt?
Hur öppnade jag portalen som ni talar till oss genom?
Din förståelse av kartan är större än du inser.
- Är den? - Ja! Tiden kan vikas!
Fattar du?
Nej, jag fattar inte.
- Vad hände med oss? - Vadå vet inte riktigt?
Nej! Inga fler frågor. Ni måste gå nu. Gå!
- Alltså, vad... Vänta! - Okej. Lugna ner er.
Vad var det för skrik?
Varför var jag så bossig?
- Vad händer med mig? - Vad pratade jag om?
Vi måste nog återvända samma väg som vi kom hit.
Det här stället verkar ännu dystrare än vanligt.
Alla är klädda i retrokläder.
Det kanske är inne nu?
Jag hänger inte med i modets växlingar.
Ja, det märks.
Till och med musiken är retro.
Som mammas spellista för förfest.
Oj då.
Det är 1996.
Åh nej. Den gamla tiden.
Det är inte 30 minuter innan våra föräldrar dör.
Snarare 30 år.
Skulle Kartkillen begå ett sånt misstag?
Han har faktiskt aldrig varit så rätt som nu.
Kevin, huset med Halloween-folket,
det var vårt hus innan det blev vårt hus.
De rev det säkert för att bygga villaområdet.
Vår gata finns inte än.
Vi bor inte där än.
Vi lever inte än.
Jag trodde jag skulle se mamma och pappa.
Det trodde jag.
Samma här.
Jag ville rädda dem.
Det är okej, vi försöker igen.
Vi återvänder en annan gång.
Vi kan hitta dem.
Vadå?
Vi kan se dem. De lever nu.
De har inte fått oss än, Saff. De känner oss inte.
Men vi känner dem.
Hon vet väl inte vem jag är. Men jag vill krama min mamma, Kev.
Tänk om vi gör nåt fel så att vi aldrig blir till?
Om vi aldrig blir till, kan vi inte bli till och hindra oss från att bli till.
Så vi måste existera, eller hur?
Tänk efter.
Va?
Säg inte till dem att du är deras barn från framtiden.
Jaha, för de kanske inte vill ha barn om de ser hur tråkig jag är?
Vad tänker du säga?
"Jag är er framtida son som ska rädda er från en demon
som gjorde er till grillbriketter som jag har i magväskan.
Det där är ni."
Jag går hem till morfar, och du går hem till farmor och farfar.
Vi måste komma på vad vi ska säga.
Inte tänka, bara göra.
För sent. Hans familj är redan spöken.
Inte är väl jag bossig, eller?
Jaha, det är fel ställe. Är det här Mörkrets fästning?
Jag är här. Jag klarade mig.
Det här är rätt ställe.
Jag klarade mig. Jag är kvar här, Penelope.
Ja, ja, bra.
Vad menade mitt framtida jag: "Tiden kan vikas"? Vikas till vad?
Räkna ut det. Vi måste rädda dem.
Ursäkta mig.
Rädda dem från vadå? Det sa vi inte.
- Hur ska jag kunna bli modig? - Vet inte. Kan inte föreställa mig det.
- Coolt. Fianna! - Ur vägen, tack.
Åh, förlåt.
- Jag trodde du var nån annan. - Hans ex.
Det var en turbulent relation.
Det verkar så.
Okej, bra, vi ska...
Pappa?
Ta ett foto. Det varar längre.
Pappa.
Jag heter Mikey.
Och mer?
Mikey Haddock. Vem är du?
Jag heter Kevin... Haddop.
Haddop?
Jag haddop det med din mamma.
Ja...
Jag bara skojar.
Bra skämt.
Pappa sa att jag måste leka utomhus. Jag överlistade honom.
Leker, utomhus. Poäng.
Game Boy. Jag sålde cykeln för att ha råd.
Jag fick skäll.
Jag är en rebell.
Jag blev dödad.
Ingen fara. Jag har ett liv till.
Ja.
Prova. Det är helschysst.
Nej, nej, nej,
nej, nej, nej, nej.
Tryck på den knappen.
Jag har hittat honom.
Den lilla, från det speciella sovrummet.
Men han befinner sig i fel tid.
Och han är utan de andra.
Han håller i kartan.
Säkert att det är kartan, mästare?
- Så det här är kartan. - Ja, det är kartan.
Man kan resa till olika länder med den, va?
Åh nej. Göm den, annars ser han den.
För sent. Jag har redan sett den.
Väck Fianna.
Fianna!
Fianna.
Vad menade du med att du inte visste om jag var vid liv?
Det var inte mitt nutida jag, utan jag i framtiden.
Hur ska jag kunna veta vad mitt framtida jag inte vet?
Faller jag ner i ett tomrum i tiden?
Jag vet inte!
- Så, åker jag... ursäkta... fast? - Jag vet inte!
Okej, bra, hör på.
- Nånting? Nej. - Nej. Ingenting.
Tydligen inte.
Jag var så bossig i framtiden.
Jag framstod negativt.
Är jag alls så?
- Nej. - Nej.
För jag är inte bossig. Okej.
Okej, Alto, du måste smälta in
och ta reda på vilka som är Kevins föräldrar.
Varför ska jag vara modig?
- För att... - Bara gå!
Okej.
Var det bossigt? Nej, bara bestämt. Det är skillnad.
Min mormors bröllopsklänning. Jag färgade den svart. Snyggt, va?
Ja, grym.
Grym, va?
Känner du dem som bor här?
Ja, kompis.
Grymt.
Känner du mina polare Kevin och "Savlon"?
De bor här.
De är barn.
Är ni deras mamma och pappa?
Blä.
- Blä. - Nej, kompis.
Jaha, okej.
Jo, det var några barn som lekte i kylskåpet.
- Vart tog de vägen? - Nåt om ett uppdrag.
Jaså?
Nåt om en demon vid ett köpcenter.
Köpcenter. Grymt.
Och bryt.
Tjena, vill du dansa?
Nähä.
Jaha, hej.
Hej.
Vad vill du då?
Jag är en person som nyss har flyttat till området.
Och jag träffar folk i området.
Okej.
Nu har jag träffat dig, och...
Är det här din dotter?
Ja, det här är Lisa.
Så liten hon är.
Ja, hon är sex år.
Var är din mamma, då?
Hon dog.
Jag beklagar.
- Du måste sakna henne. - Det gör jag. Mycket.
Jag saknar till och med när vi var osams.
Jag skulle vilja be henne om ursäkt.
Vi säger alla saker vi ångrar till våra mammor.
Och det är okej, för när man blir förälder
minns man att man var den som sa de där sakerna.
Vill du komma in, vännen?
Få en kopp te? Och tvätta lorten av ansiktet?
Att ni inte la märke till henne.
- Kom hon in genom dörren? - Nej. Hon krossade den.
Hennes ögon glödde bokstavligen som lava.
Fianna.
En väldigt stark blick, faktiskt.
Vi måste hitta Kevin och "Salmon" före henne.
Vänta lite.
Jaha, du är tillbaka.
Jag förstod väl det.
Jag glömmer att du mosade dörren om du dansar med mig.
Trevligt att träffas.
Jag har inte hunnit träffa dig.
Nej, du har ju nyss flyttat hit.
Nu ser du mycket mer skötsam ut.
Jag har inte sett min spegelbild på flera år.
Jag har blivit äldre.
Inte så illa. Jag har borstat tänderna med pinnar.
Ni två kan väl leka med varann?
Jag måste ringa lite snabbt.
- Okej? - Ja, okej.
Hej, mamma.
Jättebra låt.
Den är grym.
Säger man så i den här tiden?
Ja. Om att framtiden blir helt galen. Bokstavligen galen.
På 2020-talet, flygande bilar.
Det lär inte hända.
Begreppet flygande bilar är nästan lika gammalt som bilen själv.
Slutet på 1800-talet.
Oj. Kunskap. Jag är impad.
- Säkert? - Sänk volymen, Mikey!
Men vi chillar!
And now there is no sound
Jag önskar att det var tyst. Sänk!
Förlåt, farfar.
Vem är den här fräcka typen?
Nej, du är fakt... Jag...
Det här är Kevin Haddop.
Är det där din Game Boy? Va?
- Konfiskerad. - Vi ses, farfar.
Så oförskämt!
Var glada att jag inte ger er örfilar båda två!
Förlåt, farfar.
Jag är 32, fortfarande i fin form.
Oj. Kunnig och rebellisk.
Du är jättecool, Kevin.
Jag har jämt velat höra dig säga det.
Va?
Jag menar, jag har jämt velat höra nån säga det.
Rätt coolt att det är du.
Hurdan är din farsa, Kevster?
Tja, han är mycket bättre mot mig än hans pappa var mot honom.
Och han skulle nog vilja veta det.
Jag älskar honom.
Förlåt att jag jämt käftar emot.
Förlåt att jag inte svarar när du vill.
Att jag använder din mobil för att köpa på nätet.
Va?
Att jag klipper Kevins hår när han sover.
Förlåt att jag är respektlös ibland.
Vi leker "mamma och barn".
Jag är mamman.
Så många butiker.
Vilka butiker kan de vara i?
Kevin!
- Kevin! - Kevin!
- Nej, det är...
Nej.
Okej, Alto, smält in.
Hör om nån har sett dem.
Och håll utkik efter Fianna.
- Jag? - Ja.
Varför jag? Varför inte...
Vi såg inte honom i framtiden. Vi såg dig. Vi vet att du klarar dig.
Klarar jag mig inte?
- Är det så? - Inte nödvändigtvis.
Det här måste vara stunden av mod som jag berättade om själv.
- Vad är klockan, kompis? - Ja.
Jaha, det vanliga hånet.
Det är okej.
Vi måste hitta Kevin och "Cardamom" före Fianna.
Ja.
Fianna vill ha kartan.
Eller hon kanske vill ha mig fortfarande.
Så dumt av mig. Jag tar med båda sakerna till henne.
Penelope.
Jag får inte dö nu.
Jaha.
Jag har inte gjort nånting av livet,
utom att göra buskage och, du vet, stjäla några vaser.
Jag har aldrig gjort nåt viktigt i hela mitt liv.
Bittelig, du är fixerad vid det här,
och det kan vara en distraktion som gör dig oförsiktig.
Och jag kan verkligen inte mista dig.
Säkert?
Ja.
Alltså, inte bossig.
Känslig, med goda råd.
Ja.
Gå och hitta barnen.
- Genast. Gör det nu. - Visst ja. Tack.
Och var försiktig.
Jag undrar, har ni sett till två ovårdade barn?
Ovårdade barn?
- Här? - Ja, här.
Det finns många ovårdade barn här.
Ja. De har inte uppfostrats för fem öre.
Det är ju inte bra.
Michael Jordan.
Med vänstern.
Det här är en bra dag. Den här stunden.
En jättefin stund.
Ja, jättehäftig stund.
Oj. Jag ledde henne hit.
Tack så mycket, pa... Mikey.
Det har varit mitt livs bästa dag. Tack så mycket.
Okej, coola ner dig, kompis. Vi kan hänga igen.
Ja, men vi ses inte så mycket, och du är distraherad.
Varför ses vi inte så mycket?
Arbetsbörda.
Arbetsbörda?
Jag måste gå. Älskar dig.
Vem tusan är det där?
- En demon. Gå in i huset. - Som du vill.
Hon jagar mig och mina vänner. Kom ihåg henne.
Ge hit kartan!
Ducka!
- Va? - Kom ihåg!
Var rädd! Kom ihåg!
Pappa!
Vad sa May sen?
Hon sa ja.
- Nej. - Det gjorde hon. Absolut.
Hur är det med dig?
- Du blev så blek. - Visst blev han det?
- Vad är det? - Elsie, Sid, jag måste gå.
Hon är här.
Ville du inte höra om Winnies högar?
Åh nej.
Är det nu jag dör?
Ja, troligen.
Förlåt att jag klottrade på badrumsväggen och i vardagsrummet.
Förlåt att jag svor åt mrs Fitzroy och sa att jag hade lärt mig av dig.
Men jag lärde mig inte av dig.
- Hej. - Hej.
Vi är från socialen. Du ringde om ett barn i nöd?
Ja. Hon kom hit, väldigt smutsig och förvirrad.
Bra att du ringde oss. Vi tar hand om henne.
Alltså, hon borstar tänderna med pinnar.
Pinnar?
Vännen, här är nån som ska hjälpa dig.
Saff, vad gör du?
Det är vår mamma.
- Jag vill ta henne med oss. - Det går inte.
Hon måste leva sitt liv, annars blir vi kanske inte födda.
Jag vill rädda henne, Kevin.
Åh nej.
Släpp Lisa. Och kom hit, vännen.
Ja. Vi förstår att du har mist din mamma.
Men du vill väl inte att Lisa ska mista sin?
Får jag ge dig en kram?
Jag älskar dig så.
Okej, släpp henne nu.
Saff, vi måste sticka. Älskar dig, mamma.
Kul att träffas. Vi ses när jag är en bebis.
Barnen behöver hjälp.
- Kom tillbaka! - Mormor verkar trevlig.
Hon är en tjallare!
Hallå, demon!
- Saff! - Minns du mig?
Kom an om du tror att du kan!
Saff! Nej.
Spring!
Åkerspöke!
Widgit!
Fianna!
Du har nåt jag vill ha.
Det är slut mellan oss, har jag sagt.
När vi först träffades var jag en annan man.
Kartan.
Kar... Jaha, den kan du inte få.
Kan vi springa saktare? Jag får håll.
Förlåt så mycket. Det är mitt fel att jag springer på dig så här.
Va?
Kevin! Vi har hittat dig, och dig, "Paprika".
- Saffron. - Okej då.
Det var modigt.
Det var faktiskt modigt. Jag gör ingen stor grej av det.
Jag gjorde nåt modigt. Ingen stor grej. Jag bara gjorde det.
Fianna!
Två Fianna. Det finns...
Vi måste härifrån genast!
Det kanske var ett misstag att gömma sig här.
- För vi är nog fångade. - Va?
Där är bakdörren!
Du springer, och du, och du! Jag kämpar mot henne!
- Nej! - Nej, Bittelig! Jag är inte bossig nu.
Men nej, Bittelig!
Jo! Jag vill göra nånting viktigt.
Det kanske är det här! Kom an!
Var försiktig!
- Gå! - Gå, gå.
- Vem är du? - Vem är du?
Kom an, bara! Ja!
Kan ni inte bättre?
Spring!
- Klarar han sig? - Kan vi bara ge dem kartan?
- Nej! - Nej!
- Den rena ondskan kan inte få kartan! - Nej.
Vi måste lämna honom.
Okej, räddade ni dem? Funkade det? Var är de?
Våra föräldrar var bara barn.
Du tog oss till fel tid, geni där!
Vi måste lämna den här tiden innan Fiannorna hinner ikapp oss.
Bittelig, då?
Fianna!
Förlåt, det är bara en ångestfylld ungdom.
Vi måste varna oss själva, så vi kan rädda ungdomarna från Fianna.
Vet du hur man gör?
Jag sa till mig själv att min förståelse av kartan är större än jag inser.
Är den det?
Nej.
Tiden är vikbar. Tiden...
Tiden är vikbar.
Tiden är vikbar, det är en dubbelmening.
Tiden viks in i sig själv,
och de här portalerna öppnas av vecken på kartan!
Om jag vrider tillbaka klocksymbolen till istiden
och sen viker upp kartan,
viks tiden.
Oj! Kära nån!
Alltså, kom ihåg att portalen bara är öppen en kort stund. S...
- Okej, bra. - Vi måste diskutera det här.
Nej! Sluta diskutera, och gå nu!
- Herregud! - Är det där våra framtida vi?
- Min självbild. - Varför är vi så svettiga?
Lång historia, hinner inte.
- Var är jag då? - De där barnen är i fara.
- Helvete också. - Ja, helvetet.
Jag är väldigt rädd.
Nej, du är otroligt modig!
Din personliga insats är viktig!
- Oj, verkligen? - Ja! Fasen också!
Varför är inte jag med er?
- Har jag dött? - Vi vet inte riktigt.
Vadå, vet inte riktigt?
Hur öppnade jag portalen som ni talar till oss genom?
Din förståelse av kartan är större än du inser.
- Är den? - Ja! Tiden kan vikas! Fattar du?
Nej, jag fattar inte.
- Vad hände med oss? - Vadå, vet inte riktigt?
Nej! Inga fler frågor. Ni måste gå nu. Gå!
- Okej. Lugna ner er. - Hallå. Vänta!
Varför gör alla så där hela tiden?
Du liknar mitt ex!
Vilken turgubbe.
Fasen, jag var tvungen att säga till mig själv att jag är modig. Skrytmåns!
Och jag sa "tiden kan vikas" igen.
Vi hade precis samma samtal.
Nej, jag var inte lika bossig.
Hej på er.
Du lever!
- Visst. - Jag trodde att du var död.
Du slogs mot två Fiannor.
Just ja. Jag trodde faktiskt att de skulle vinna.
Förresten, ditt ex Fianna är bra på att slåss.
Men sen började de gräla med varandra.
Jag bara... Ni känner ju mig. Jag bara smet iväg.
- Sen gick jag till köpcentret... - Vänta, vi måste iväg.
Titta, jag fann medicin åt tvåhörningen.
Och jag köpte en bok om hur man förbinder skador.
Det här är det viktiga jag ska göra i livet.
Jag menar att när jag var där du är nu i den här tiden, hände inte det här.
- Varför? Har nåt förändrats? - Ja.
Alto, sätt fart!
Fianna!
Okej, vi ska gipsa ditt ben. Det står på sidan 30.
Jag misslyckades igen.
Kevin, det är så mycket vi inte känner till om vårt universum.
Vi vet inte om det är möjligt att hindra att viktiga saker sker.
Som döden. Vi har försökt.
Vi försökte rädda Susan.
- Ja. - Vad hände med henne?
Hon föll ner från en klippa och krossades av en jättestor stenbumling.
Det var rätt definitivt.
Fallet var illa i sig. Och sen stenbumlingen.
Hur många gånger vi än har försökt komma dit innan det hände,
kommer vi alltid dit strax efteråt.
Men vi gav inte upp.
Så ni försöker än?
Nej. Till slut gav vi upp.
Ibland i livet är det bäst att bara andas och gå vidare.
Vänta lite. De är inte i magväskan.
Va?
Titta, kolbitarna är borta.
Vänta, har vi...
Förändrat historien?
Den jagar mig!
Hallå?
Hallå, kan ni höra mig?
Kan ni höra mig?
Vad i helsike?
Ja, det är jag, Den rena ondskan.
Jag har spårat upp er.
Time Bandits och deras ledare, den som kallas...
- Penelope. - ...Kevin.
Jaha, faktiskt, nej, vi har ingen ledare
som sådan. Men jag...
Ni har nånting jag vill ha.
Den universella grundläggande planritningen för tid och rum.
- Nej, vi... - Nej!
Nej, den har vi nog inte.
- Vi har den inte. - Den har vi inte.
Ni kallar den "kartan".
- Jaha. - Den har Widgit.
- Hallå? - Du får den aldrig.
Säger du, ja. Men jag har nåt ni vill ha.
Och jag är villig att göra ett byte.
Jag frågade om vi hade Zoom första dagen vi kom hit,
och du blev skitarg.
Det är inte Zoom utan ond magi.
Jag kan fixa en signalförstärkning åt dig.
Mamma och pappa?
- Det låter som de. Mamma? Pappa? - Du har helt rätt.
Kevin! Saffron!
Vilka är de där ni har med er?
Mamma.
Jag är med Kevin och hans skumma polare.
- Jaha. - Hallå. Jag är inte din polare.
Mamma och pappa. Vi trodde att ni var döda. Ni var döda.
- Inte döda. - Inte döda.
Saffron, vi lyckades. Vi räddade dem.
Nej, Kevin. Vi räddade oss själva. Visst, Lisa?
Just det, Mike.
Du grät och bönföll lite...
Jag var initiativrik, det var jag.
Jag har haft mardrömmar om den demonen sen barndomen.
Och jag är tränad i gisslansituationer som ni vet,
för när jag var liten blev jag nästan kidnappad av en vild föräldralös flicka.
Så vi var förberedda.
Det är hon. Demonen är här.
Snälla, gör oss inte illa.
Vi går med på alla krav.
Vi lyder alla order och instruktioner.
Jaha, trevlig familjeåterförening.
Om ni nånsin vill se era föräldrar levande igen,
så ge mig kartan över Det eviga mörkrets fästning.
Jag väntar på ert svar.
Var rädda om er nu.
Hej då.
Vi lyckades. Mamma och pappa är inte döda.
Nej, det är värre.
Värre än döden?
Ja. Lite värre.
Då måste vi hitta denna Mörkrets fästning
och rädda mamma och pappa.
Men den finns i Legendernas tid.
Vi får inte fara dit.
- Varför? - Den rena ondskan bor där.
- Och? - Och han är ond.
Ren ondska.
- Och? - Och era föräldrar är inget vidare.
Vad menade han med att ni var döda?
- Vet inte. - Det är inget jag har upplevt.
- Inte död. - Inte död.
De kanske ändrade nåt när de reste genom tiden
och förändrade nåt ni har gjort?
Åh, håll klaffen, John. Det är inte möjligt.
Jo, faktiskt. Det är möjligt.
Det är fullt möjligt.
Ta av gipset om sex veckor,
och om tvåhörningen har ont kan ni ge honom tre såna här.
Ett! Två! Tre!
Äta nu?
- Äta nu! - Äta?
Nej, ät inte de där.
- Tre. - Tre äta nu. Okej.
Nej, ät inte de där.
- Åt tvåhörningen. - "Pennepe."
Ja?
Jag och Kaga ihop nu.
- Ja. - F'låt.
Okej, ja. Det låter logiskt. Bra.
Du svartis?
Nej.
Jo, du väldigt svartis.
- Hon väldigt svartis, asså. - Faktiskt inte.
Du utnyttjar mig?
- Nej. - Jo, du utnyttjar, du.
- Asså, du e skum, du. - Inte. Nej!
- Jag ente skum! - Väldigt skum.
- Skaru dra, Saff? - Ja.
Jag måste rädda min andra familj igen.
Tack för att ni tog hand om mig hela denna tid.
De e okej, Saff.
Vi ses.
Ses!
Ja, ses.
- Hej då, syster. - Hej då, syster.
- Hej då. - Hej då, Saff.
- Hej då. - TVS, då.
Hej då, Grymt.
Knip igen, Kevin!
Okej, Kartkillen, visa oss hur vi kommer till Mörkrets fästning.
För farligt. Ni vill inte gå dit.
- Jo, vi vill. - Förlåt.
Vad jag menade var: För farligt. Jag vill inte gå dit.
Hur kommer vi dit, Widgit?
Alltså, den ligger precis här.
Åh nej. Den saknas.
Vadå?
Ja, den saknas.
Legendernas tid är i det saknade hörnet.
Då måste vi hitta hörnet.
Hitta ett hörn?
Kom nu, ispuckon.
- Ses, Saff! - Ses, asså!
DELVIS BASERAD PÅ KARAKTÄRER SKAPADE AV
TERRY GILLIAM OCH MICHAEL PALIN
BASERAD PÅ FILMEN TIME BANDITS
Undertexter: Bengt-Ove Andersson