ZLODĚJI ČASU
Je chytrá. Můžeme ji využít. Dokáže leccos vycítit.
Vycítím, to je pravda.
Nejde jí věřit, dělá pro šéfa.
Jako my všichni, ale něco na tom je.
- Proč jí máme věřit? - Je v pohodě. Prozřela.
Bylo mi leccos vysvětleno.
Nejvyšší bytost chce využít mapu k něčemu, s čím nesouhlasím.
Možná by mi dávala smysl vzpoura, ale kdo vlastně jste?
Jsme nejobávanější bandité v celém časoprostorovém kontinuu.
Já myslela, že děláte andělský čaj.
Jo, ale to je jen práce.
Máš s tím problém?
Ne, všem ten čaj chutná.
Prý je štiplavý.
Je.
Tak se přidáš?
Jo, přidám.
Fajn, tak poslouchej.
- Bobby? - Plán zní takhle: Ukradneme ji.
Co?
Tu mapu.
Jo, akorát je problém, že už ji ukradl někdo jiný.
Ti návrháři keřů? Mělas s nimi tu čest?
- Jsem jim na stopě. - Jsou to hrozní hlupáci.
To je asi hlavní důvod, proč ji šéf chce zpět.
Je mu trapně, že ho oblafli blbci.
Oni netuší, jakou má ta mapa moc.
- A vy jo? - To si piš.
A až ji získáme, všechno se změní.
A jak ji získáme, když ji mají ti zloději?
To ti ukážu.
Trója.
1 200 PŘ. N. L.
- Nehoří? - Tady už jsem byla.
- Byl tu chaos. - Proč jsi nás sem zavedl?
- Mám tu přítele. - To těžko.
Ale jo, Kassandru. Vidí budoucnost.
- Nevidí. - Ne.
Vše, co řekla, se splnilo.
Třeba nám poví, kde je ten kousek mapy.
Fakt myslíš, že nám pomůže?
Jo.
- Jo. - Dobře, tak jdeme.
Chcete tam jít? Asi tam vážně hoří.
Ve dne je tu mnohem víc násilí.
Drancují tady Řekové.
Takže jsi nás zavedl doprostřed bitvy. To jsi celej ty.
S kopím opatrně. Někoho zabijete.
Tak, jak najdeme Kassandru v tomhle chaosu?
Poptáme se.
- Pardon. - Opatrně.
To seš ty. Viděli jsme se včera.
Jdeme za kamarádkou, za Kassandrou.
Je ve vězení.
- Dobře. - Dobře.
Vzdáváme se.
- Vyhráli jsme! - Prohráli jste, Trójané!
My vám pomůžeme. Klid.
Thoe, Diomede, zaveďte je do vězení. I tamty, ale jdou jen na návštěvu.
Rozkaz.
Kdože jde jen na návštěvu?
Nevím, já sledoval bitvu.
Vy?
Hybaj!
Jo. Jdu.
Těšilo nás, budeme v kontaktu.
- Bezva. - Paráda, Kevine.
- Jo, bezva, Kevine. - Musí tu někde být.
Kevine, my ti pomoct chceme,
- ale dost nám to ztěžuješ. - Jo.
Darovanému koni na zuby hleď. Já to říkala, ale nikdo na mě nedal.
A podívej se na nás.
To je ona! Kassandro!
Kevine! Moc ráda tě zase vidím.
Asi to nemyslí vážně.
Ne.
Její kletbou je, že jí nikdo nic nevěří.
Jako táta mně.
Jo, akorát ty většinou lžeš.
- Nezájem. - Kevine, už jsi zachránil vesmír?
Ještě ne, udělám to hned, jak zachráním rodiče.
Nechceš nejdřív zachránit vesmír a svoje rodiče až pak?
Potřebujeme část mapy, abychom se dostali do éry legend.
Nevíš, kde ji najdeme?
Podle mě to ví.
Jo, to vypadá slibně.
Jo, pomůže nám.
Je to vědma.
Kde jste ten kousek viděli naposledy?
- To není jasnovidectví. - No tak.
To není věštba, to říkávala moje máma.
Ale je to dobrá rada.
Kde jste ho viděli naposledy?
Naposledy jsme ho viděli, když...
- Ano. - Když co?
Když umřela Susan.
Jsme Zloději času. Susan byla hlavní zloděj.
A nejlepší z nás.
Susan. To je ta, co ji rozdrtil balvan, ne?
Díky, fakt ohleduplný.
- Bylo to nutný? - To není hezké.
Pokud jste ten kousek viděli naposled na místě, kde Susan zemřela,
musíme se tam vydat.
- Možná. - Třeba jo.
- Jo, možná. - Má pravdu.
Tím pádem asi ne.
- Určitě ne. - Třeba Susan zachráníme.
- Snažili jsme se mockrát. - Jo.
- Fakt. - Čtyřikrát a pak už jsem to nepočítal.
Nezachráníte ji.
Takže nejspíš jo.
- Zachráníme. - Jasně.
- To tím myslí, takže... - My ji zachráníme.
Teď jen vymyslet, jak odtud pryč.
Rychlý dotaz, setkám se ještě někdy s Gavinem?
Zrovna dávám pozor, aby mě někdo nezabil.
Jo, nebo ne?
Pokud se vydáš na tu cestu, tak ho najdeš.
- Takže už ho neuvidím. - Pamatuj. Prokletí.
Nedokážu jí věřit.
Gavin žije na hlavě muže.
Tohle je prostě nesmysl, prokletí neprokletí.
Ukážeme Nejvyšší bytosti, že umíme víc než navrhovat keře?
Ano.
Vyrovnám se někdy s rozchodem?
- Ne. - Fajn.
Budu osamocený?
Ano.
Přestane být Kevin šprtem?
- Ne. - Porazíme Ryzí zlo?
Ne. V žádném případě.
Super, takže jistý vítězství.
To není dobrý.
Nezapomeň zachránit vesmír. Dokážeš to. Věřím v tebe!
Najdeme portál a tu chybějící část mapy. Pojďme.
- Cupitáme. - Cupitáme.
Běžte! Použijte ty děcka jako štít!
„Žije na hlavě muže.“
Portál bude někde tady.
To je on?
Podle mapy ne.
Ty vogo, co to je?
Neptun?
Poseidón. Řecký.
Poklekněte před Poseidónem!
- Kéž by byla historie takhle zajímavá. - To není historie, ale mytologie.
Aha, na historii je to moc zajímavý.
Vraťte tu mapu!
To je Nejvyšší bytost!
Prosím vás, jen chci zachránit rodiče před Ryzím zlem!
Pomůžete nám?
Vrať to, co mi patří!
Kevine, s ním nejde vyjednávat. Má božský komplex. Uteč!
- Ty jo. - Ty jo. Přesně tak.
Promiň, nechtěl jsem tě vylekat, Kevstere.
Jsi Kevster, že ano?
No... Jo.
Já si to myslel. Víš, kdo jsem já?
Nejvyšší bytost?
Ano, Nejvyšší bytost.
Jsme v nebi?
Ne, nejsme, Kevine.
Tohle je velký, neurčitý bílý prostor, který jsem stvořil z ničeho.
A co tu bylo předtím?
Černočerná tma.
A předtím bylo všechno růžový.
Ale můžu to změnit, na co chceš.
Třeba na muzeum?
Dokonce i na muzeum.
Sem dám pár artefaktů a tam bude obchod se suvenýry a pohlednicemi
a bistro s hnusným jídlem.
Můžu stvořit cokoliv chceš, ale ne teď.
A nemůžete prostě...
Takhle to nefunguje.
Zabere to čas.
Navíc se teď musí řešit byrokratický blbosti.
Jo, je to otrava.
Kevine, já tě sem nezavedl, abychom si povídali o stavění muzeí.
Ne, něco mi pořád vrtá hlavou, něco, co potřebuju.
Uhádneš, co to je? Ne, řeknu to.
- Ta mapa. - Chci... Víš to.
Aha, a jak to víš?
Když jste měl tu obří hlavu, tak...
Jo, takže to víš. Fajn.
Chci tu mapu zpět. A jak ji získám?
Zloději vám ji dát nechtějí.
Kruci.
Kéž by mi mohl někdo pomoct, někdo, kdo je na mé straně.
Třeba nějaký špeh?
Šp... To je nápad.
Jsi vynalézavý mladík, že?
Ano, možná špeh.
Třeba špeh, co krade věci, aby je vrátil původnímu majiteli.
Kdybys je přiměl, ať ti ji dají,
a ty bys ji pak dal mně, nějak bych se ti odvděčil.
Vlastní Stonehenge, kde bych mohl bydlet?
Ne, já myslel spíš něco v tom stylu, že ti vrátím rodiče.
To dokážete?
Jestli to dokážu? Já dokážu cokoliv, Kevine.
Tvé rodiče ti vrátit dokážu.
Ale moc se teda nepovedli, souhlasíš?
Nebavilo je to, co tebe,
historie je nezajímala a nelíbilo se jim, že čteš.
Neposlouchali tě, Kevine.
Tvé rodiče můžu vylepšit.
Co ty na to? Doopravdy by se o tebe zajímali.
Můžeš mít cokoliv.
Nebo kohokoliv.
Můžeš mít rodiče, jaké chceš.
- Nebo tohle. - Kevine, pojď k nám do týmu.
Ne, k nám.
Podívej, všichni tě chtějí. Hele.
Půjdeš za nimi?
- Pověz nám něco o historii. - Jo, na fotbal kašlem.
Dějiny!
Tak co? Dohodneme se?
Kevine.
Poslyš, ta mapa je pro mě moc důležitá.
Víš? Buď můj špeh, vrať se za zloději a přines mi tu mapu.
Můžeš mít cokoliv. Cokoliv chceš.
To od něj nebylo hezký.
To bylo těsný.
Až moc těsný.
- Málem ho vzal. - Jak nás našel?
Proč se nic nedaří?
- Protože Penelope je otřesná vůdkyně. - Nebo proto, že neumíš navigovat.
„Ale ne, jsme v tundře.“ Nebo: „Ale ne, asi jsme v Paříži v roce 1920.“
Jednou se tam dostaneme, uvidíš.
Třeba je mezi náma špeh.
- Kde je Judy? - Jo, kde je?
Anebo můžeme probrat, jak jsi zmizel v poušti.
Zmizeli jste všichni, mimochodem. Ale já ne.
Tak by to udělal špeh.
- Co, herče? - Jo.
Nikdy nejsi sám sebou, mistře převleků.
Vy tři v tom podle mě jedete spolu.
Jste kruh špehů.
Já umím říkat jenom pravdu.
Herectví není říkání pravdy.
Já špeh nejsem, to ty máš postranní úmysly.
- Co? - Soustřeďte se.
Jo.
Ano, soustřeďme se.
- Musíme jít tam, kde umřela Susan. - No tak, to je hrozně daleko.
Museli bychom mockrát cestovat časem.
Ale já našel zkratku, díky které se vyhneme všem zastávkám.
Říkám tomu rychlá trasa.
- Je v tom snad háček? - Ne. No... J...
Proboha, to bylo fakt o fous.
Málem jsme spadli z útesu!
- Ty jo, měl jsem pravdu. - Říkals, že určitě přežijeme.
- Možná. - Možná?
- Jo, tak na 60 %. - Na 60 %?
Jaks to myslel, že má Penelope postranní úmysly?
Jo, ona mi totiž potají řekla, ať nás zavedu na místa, kde může být Gavin.
To byl od začátku její záměr, že?
- Co? - Kdo to je?
Její exsnoubenec.
Ale ex jen proto, že zmizel. Pořád jsme spolu.
Říkalas, že to děláš kvůli svobodě, že rebeluješ, abychom žili.
Ale celou dobu hledáš přítele?
- Snoubence. - Tys lhala?
Takhle bych to nenazvala.
Je za tím mnohem víc.
Není... On to překroutil.
Hele, tamhle nás zajali Maorové.
- Hele, Judy. - Judy!
AOTEAROA 1320 N. L.
- Judy! Nespadni do meziprostoru! - Neslyšíme nás. Judy!
Zase jsme tu pozdě.
- Jako vždy. - Jo.
- Zavzpomínejme. - Tady Susan umřela.
- Díky. - Fakt empatický.
- Moc. - Díky.
Ano, tohle je ten útes, ze kterýho Susan bohužel spadla
a kde ji bohužel rozmačkal ten balvan.
- Bolí to, že? - Boty.
Nic víc z ní nezbylo.
Ale nevidím mrtvolu.
- My jsme slyšeli ten křik. - A viděli, jak padá dolů.
A přitom říkala: „Padám z útesu.“
A pak řekla: „A teď mě rozdrtí ten obří balvan.“
Bylo to smutné.
A zbyly nám po ní jen ty boty.
Třináctky.
- Zavzpomínáme na Susan? - Jo.
Susan.
Nechci vám rušit tu depresivní náladu, ale není to náhodou ona?
Bože.
Je to tak!
Ona není...
Susan!
- Susan! - Susan!
Susan!
- Susan! - Utíká před váma.
- Jenom nás nepoznává, víš? - Jo.
- Susan, jdeme! - Susan!
- Jdeme!
Susan!
- Susan! - Tenhle portál není na mapě.
Ne, a ona mapu nemá.
Nebo možná jo.
Ten chybějící kousek.
- Fingovala smrt, aby ho ukradla. - To by nám neudělala.
Už jdeme, Susan! Jdeme!
Ráda nás uvidí!
Susan!
OBDOBÍ DYNASTIE ČCHIN 220 PŘ. N. L.
Susan!
- Susan! - Susan!
Susan! Neslyší nás.
- Třeba jí sluch poškodil ten balvan. - Co? To nepoznáte, že vás ignoruje?
Susan!
- To jsme my! - Susan!
Stráže, zastavte je. Stát.
Tudy projít nesmíte. Je zde zeď.
Není. Chceme jen dohnat naši kamarádku,
která tohle asi přeskočila.
Přes tu zeď nikdo nepřeskočí. Není to možné.
Vsadím se, že jo, protože tohle zeď není.
- To teda je. - A jak se tam dostala?
- Susan! - To je nějaké heslo? „Susan!“
Už vím, kdo jste.
Nájemní vrazi vyslaní mými nepřáteli a chcete mě zabít.
Říká se o mně, že jsem paranoidní.
Ale to já nejsem,
když se mě pořád někdo snaží otrávit jedem!
- My ne. - Ne.
A přesně tomuhle chci zabránit pomocí této zdi.
Nejste Čchin Š’-chuang?
Jsem, nájemný vrahounku.
Ty jo, vaši velkou zeď jsem chtěl vždycky vidět.
No dobře, ale prostě to není...
Velká paráda. Doopravdy je dobrá.
Není hotová, ale díky.
Vůbec není zač.
Tak jdeme.
Když přejdou sem, vypíchněte jim oči a vykuchejte je jak rybu.
- Prokristapána. - Fakt? Za to, že nepřeskočíme tu nezeď?
To je dost drsný.
Moment, já jsem prorok.
Proroctví mě hned po zdech baví ze všeho nejvíc.
Ano, a vězte, že lidé se k té vaší zdi budou sjíždět z celého světa.
Lidi nemá lákat, ale odrazovat!
Ale to bude.
Bude postavená ze čtyř milionů cihel a budou ji stavět 2 000 let.
2 000 let?
Mí stavitelé říkali čtyři měsíce. Výsměch. Klasika.
Dobří stavitelé se shánějí těžce.
- Že? - Ty jo, čtyři miliony cihel.
- Ty jo. Gratulace. - Dobrá práce.
- My ale fakt spěcháme. - Jo.
Stráže, pusťte je sem.
- Díky. - Nemají jed?
A ta představa se mi líbí. Čtyři miliony cihel zní fakticky hustě.
Věřte mi, všechno se vám vydaří.
Stane se z vás první císař Číny.
- Co to je Čína? - Čína je...
Kevine, musíme běžet, jestli chceme Susan dohnat!
Susan?
Tady je! Susan!
Proboha!
Jsme na olympiádě? Skok vysoký?
Je to mnohem horší. Jsme ve městě Kaffa v roce 1343.
Útočí na něj mongolská horda
a katapultuje do města lidi, co mají mor.
No fuj. Proč tohle víš?
Je to první doložený případ biologické války.
Takhle se černá smrt dostala do Evropy.
Aha, tak to musíme pryč.
Jo, stačí jen proběhnout hromadou zombíků.
O téhle části historie je asi lepší jenom číst.
- Kde je Susan? Susan! - Ztratili jsme ji.
Susan!
Susan! Vrať se!
Hej!
Co děláte? Proč pobíháte, co hledáte, na co koukáte a proč běháte? Co?
Hledáme naši kamarádku Susan.
Ano, a snažíme se vyhýbat vysoce nakažlivé smrtelné nemoci.
No ano, ten takzvaný „bubonický mor“.
S tím si nelamte hlavu.
Přijde mi šílený nelámat si hlavu s velmi nakažlivou smrtelnou nemocí.
Ale ne, je to jako chřipka. Nakonec ji chytí každý.
- Fakt? - Ne.
Mor dostane jenom starý člověk. Nám je teprve 24.
Nebo ten, kdo se umývá. Tak se nemyjte. To je hlavní.
Ale on se umývá.
Ano, jenže v moči.
Ano.
- Ne. - Ano.
Zaručená ochrana před bubonickým morem, stoprocentní.
- Sledujte mě a dám vám další tipy. - Na čem?
Na nohách. Sledujte mě pěšky. Jen tamhle, mám tam obchod.
- Nepůjdeme. - Máme koberce. Bude to fajn. Pojďte.
Susan! Vrať se! To jsme my.
Susan!
Susan, nemůžeš... Susan.
Susan, to jsme my.
Susan!
Najít tě je těžší, když utíkáš.
Susan!
- To jsme my. Fakt. - Susan.
Vím, že jste to vy, protože nechápete, co vám tímhle naznačuju!
Skončila jsem, jasný?
Už zlodějka nejsem.
To by Susan nikdy neřekla.
- To jsem já! - Cos provedla s tou skutečnou?
Jsem to já!
Snažím se někam dostat a nechci, abyste mě sledovali.
Dejte mi pokoj.
Já...
Já tomu nerozumím.
Pozor. Musím říct něco důležitého.
Počkat.
Počkat, co to bylo za kašel?
To jsem si jenom odkašlal.
Chystám se pronést proslov. Jakože...
Alto, cizince, kteří sem mohli zavléct mor, místní zabíjeli.
- Ale my mor nemáme. - Ne.
Slyšeli jste?
Tihle vetřelci sem možná zavlekli mor. Kterej podle mě neexistuje.
Co? Ne, lidi. Nezabíjejte nás, když podle vás máme smrtelnou nemoc.
Nechte tu smrtelnou nemoc, ať nás případně zabije sama.
- To jsem neměla. - Ne.
Mor je v těch, co sem katapultují, v nás ne.
V nás ne.
Jejda.
Zvláštní.
Nezabíjejte nás.
- Tak pojďte. - Susan!
Co se stalo?
No jo. Susan nás přišla zachránit.
Já věděl, že nás nenechá napospas davu.
Já věděl, že si dělala legraci. Má skvělý smysl pro humor.
Susan! Kde je?
Susan!
O co, že je ta falešná kámoška tam?
Proč myslíš?
Protože tu nic jinýho není? Ne asi.
To jsem chtěla říct. Jdeme.
Co když tam je Nejvyšší bytost a vzala na sebe podobu Dia?
Nebo past, co nastražil ten špeh.
Má sestra špeh není.
Nic se nedařilo už dlouho předtím, než se k nám přidala.
Jo, od chvíle, co ses objevil ty.
Jo špeh je nejspíš Kevin.
Tak jo. Susan bude vědět, kdo ten špeh je.
A pojďme zjistit, proč blábolí, že už nechce být zlodějkou.
Gavine?
Neuvěřitelný.
Konečně jsem tě našla, po takové době.
Gavine.
Susan.
Gavin.
- Gavine? Susan? - To je milý.
Gavin žije s tvojí nejlepší kamarádkou, abys je mohla navštěvovat oba zároveň.
Tak jak se máte?
Tu ruku z něho sundej, teda pokud nepotřebuje podpírat.
A když jo, podepřu ho já.
Odejdi.
Penelope, já miluju Susan.
A já Gavina.
Ne, vždyť jsem...
Cestovala jsem časem, abych tě našla
a ukázala ti, co dokážu, kým můžu být.
To je fajn. Pro tebe.
Ne, pro tebe. Dělala jsem to pro tebe, ne pro sebe.
Ale místo toho mi tahle zlodějka, lupička...
Ukradlas moji jedinou lásku.
Penelope, nejsem poklad.
Pro mě jsi byl.
Byls nejlepší poklad ve vesmíru.
Neuměli jsme ti to říct, tak jsem utekl.
Ne, já...
Riskovala jsem život, abych ti přinesla největší poklady světa.
Hele, mám je tady. Vidíš?
Podívej se, je to pro tebe. Koukni se na to.
Příbory z georgiánského období, od hraběte ze Sandwiche.
A tohle je...
Podívej se na všechno to zlato a rubíny od mansá Músy a sultána z Káhiry.
A tohle je dinosauří zub.
Chceš říct, že ho nechceš?
Penelope, já poklady nechtěl.
Chtěl jsem jen tvůj čas, ale tys ho trávila jinak.
Asi nechceš ani tenhle obrázek sebe.
Tohle mám být já?
Vždyť to jsi ty.
Ne, asi jsi viděla jen to, cos vidět chtěla, Penelope.
Ale jak tak přemýšlím, z tohohle by byl parádní náhrdelník.
Ne, tohle už ti teď nedám.
O co jde?
Fingovala jsem smrt, abych ti utekla.
A ukradla jsem kousek mapy, abys mě tady nikdy nenašla.
Chápu, proč ses chtěla vyhnout Penelope, ale proč nám?
Jo, zlodějka vždycky zlodějkou zůstane.
Otevřete oči, lidi. Co jsme kdy dokázali kromě toho,
že nás mockrát málem zabili nebo že jsme nic neukradli?
Chtěla jsem být s Gavinem a vy jste mě brzdili.
Tak jo.
No, něco jsme ukrást dokázali, ale...
Ale co? To má být všechno?
A kde je Judy?
Ztratila se v meziprostoru.
Spíš utekla.
Nejste žádní Zloději času.
Jste jenom smolaři, co cestují historií jako turisti.
K čemu jste?
Z našich cílů jste nesplnili nic.
Jo, to je fakt.
Z našich cílů jsme nesplnili nic.
K čemu jsme?
Měli bychom to udělat jako Susan, utrhnout si kousek mapy a rozdělit se,
abychom se už nikdy neshledali.
Penelope.
Gavin tě možná nepotřebuje, ale já jo.
Díky, Kevine.
Susan má pravdu.
Z našich cílů jsme nesplnili nic.
Ale udělali jsme jiný věci.
A k čemu jsme?
Jsme banda, skupina, pár lidí pohromadě.
Jo, pár lidí pohromadě. To sedí. To nepopírám.
Neskončila jsem.
Jsme tým.
Navzájem se ochraňujeme.
V tom je náš smysl. Tohle jsme dokázali.
Nemusíme dělat dojem na lidi, který nezajímáme.
Nám záleží na nás, i na nových členech našeho týmu.
Proto jim pomůžeme zachránit rodiče.
Tím, že je zavedeme k nejnebezpečnějšímu místu ve vesmíru.
Penelope, půjdu s tebou až k samotné bráně Pevnosti věčné temnoty.
Já taky. Ke vchodu, a dál ani krok.
Já taky. Rád tam půjdu, ale ne dovnitř, protože se moc bojím.
Tak jo. Susan, potřebujeme ten kousek mapy,
abychom našli cestu do éry legend.
K nalezení éry legend přece mapu nepotřebujete, troubové.
Už tam jste.
Zemětřesení!
Co to je?
Kevine! Opatrně!
Co to probůh je?
- To je jenom Hen. - Vy bydlíte na hlavě obra?
„Žije na hlavě muže.“
PŘEDLOHY POSTAV VYTVOŘILI
PODLE FILMU „TIME BANDITS"
Překlad titulků: Karel Himmer