Sakau jums, ji protinga. Pravers mums.
Viską jaučia.
Taip, turiu jausmus. Tas tiesa.
Negalim ja pasitikėti. Ji dirba bosui.
Mes visi jam dirbam, bet tai privalumas.
- Kodėl turėtume ja pasitikėti? - Ji patikima. Ji susivokė.
Kai kas man buvo paaiškinta.
Aukščiausiajai Būtybei reikia žemėlapio tam, kas man kelia nerimą.
Suprantu, kodėl verta maištauti, bet kas jūs tokie?
Mes esam patys grėsmingiausi banditai
visame erdvėlaikio kontinuume.
Maniau, tu gamini cherubinų kavą.
Tiesa. Pragyvenimui.
O ką, nepatinka?
Ne, žmonės mėgsta cherubinų kavą.
Sako, maloniai aštroka.
Taip ir yra.
Tai tu su mumis?
Taip, su jumis.
Puiku, tada paklausyk.
- Bobi? - Planas toks: mes jį pavagiam.
Ką pavagiam?
Žemėlapį.
Taip. Maža bėdelė – jis jau pavogtas.
Tų krūmų dizainerių? Esi juos mačius?
- Sekiau jų pėdsakais. - Jie buki, buki, buki.
Manau, todėl bosas ir nori susigrąžint žemėlapį.
Jam gėda, kad tie idiotai jį gali pergudrauti.
Jie nenutuokia, koks galingas tas žemėlapis.
- O jūs nutuokiat? - Tai jau tikrai.
Kai susigrąžinsim žemėlapį, gyvenimas pasikeis.
Bet kaip mes jį susigrąžinsim, jei jį turi kiti banditai?
Aš tau parodysiu.
Troja.
TROJA, 1200 PR. KR.
- Ar ji truputį dega? - Buvau čia.
- Chaosas. - Kodėl atvedei mus atgal, Kevinai?
Aš čia turiu draugę.
Nesąmonė.
Turiu. Kasandrą. Ji pranašauja ateitį.
- Nesąmonė. - Ne, negali būt.
Viskas, ką ji man sakė, išsipildė.
Gal ji mums pasakys, kur yra tas žemėlapio gabaliukas.
Tikrai manai, kad ji padės jį rasti?
Taip.
- Taip. - Gerai, eime.
Ar tikrai verta ten eiti? Man atrodo, ten gaisras.
Dienomis šiame mieste kur kas daugiau smurto.
Jį puola graikai.
Tai atvedei mus tiesiai į karo sūkurį.
Tipiškas tavo elgesys.
Atsargiau su tomis ietimis. Dar užmušit ką nors.
Gerai, kaip šitoj makalynėj rasim Kasandrą?
Paklausim ko nors.
- Atsiprašau? - Saugokis, Kevinai.
Čia tu. Vakar matėmės.
Atvykome aplankyti vienos draugės. Kasandros.
Ją uždarė į kalėjimą.
- Viskas. - Gerai jau, gerai.
Mes pasiduodam.
- Mes laimėjom! - Jūs pralaimėjot, trojiečiai!
Gerai, tuoj padėsim. Be problemų.
Toasai, Diomedai, nuveskit juos į kalėjimą.
O kitus nuveskit ten pat, bet tik lankymui.
Gerai, pone.
Kuriuos nuvest tik lankymui?
Nežinau. Žiūrėjau mūšį.
Jūs...
Judinkis!
Taip, einam.
Smagu buvo jus pamatyt. Iki.
- Puiku. - Šaunuolis, Kevinai.
Taip, puiku. Šaunuolis, Kevinai.
Ji turi būt kažkur čia.
Žinai, Kevinai, mes išties norim tau padėti,
bet tu labai apsunkini šį darbą.
Būtina žiūrėt dovanotam arkliui į dantis.
Nuolat tai kartojau, bet niekas neklausė.
Dabar pažvelk, kur mes.
Čia ji! Kasandra!
Kevinai! Smagu tave vėl matyti.
Manau, ji apsimeta.
Ne.
Ji prakeikta. Niekas netiki tuo, ką ji sako.
Kaip tėtis manim.
Panašiai, tik tu dažnai meluoji.
- Kaip nori. - Kevinai, ar jau išgelbėjai visatą?
Dar ne. Pirma noriu išgelbėt tėvus.
Nemanai, kad tėvus galėsi išgelbėt išgelbėjęs visatą?
Mums reikia dingusios žemėlapio dalies, kad rastume kelią į Legendų laikotarpį.
Gal žinai, kur ją rasti?
Manau, ji žino.
Taip, nujaučiu, žino.
Ji mums padės.
Puiki pranašautoja.
Kur paskutinį kartą jį matėt?
- Nekoks pranašavimas. - Liaukis.
Koks čia pranašavimas? Mama taip klausdavo.
Tai geras patarimas.
Kur matėte jį paskutinį kartą?
Paskutinįkart jį matėm, kai...
- Taip. - Kai kas?
Kai Siuzan žuvo.
Siuzan buvo viena pirmųjų Laiko bandičių.
Ji buvo geriausia iš mūsų.
Siuzan. Ją sutraiškė didžiulis akmuo, tiesa?
Ačiū, Kevinai. Itin jautru.
- Buvo būtina, Kevinai? - Labai negražu, Kevinai.
Jei paskutinį kartą trūkstamą žemėlapio skiautę matėte ten, kur žuvo Siuzan,
vadinasi, keliausim ten.
- Galbūt taip ir reikia. - Galbūt.
- Taip, gali būti. - Jis teisus.
O dabar aš taip nemanau.
Taip, aš irgi.
Gal tuo pačiu ir Siuzan išgelbėsime.
- Jau bandėme. Daug kartų. - Labai daug kartų bandėme.
Labai, labai daug kartų.
Po ketvirto jau nebeskaičiavau.
Jūs savo draugės neišgelbėsite.
Manau, šįkart mums pavyks.
- Mes išgelbėsim savo draugę. - Tą ir padarysim.
- Tai reiškia tai. Taigi... - Mes išgelbėsim savo draugę.
Dabar sugalvokime, kaip iš čia ištrūkti.
Trumpas klausimas – ar mes su Gavinu būsim kartu?
Aš dabar saugausi nuo tų, kurie nori mane užmušti.
Taip ar ne?
Jei ryšies šiai kelionei, tu jį sutiksi.
- Vadinasi, aš jo nebepamatysiu. - Nepamiršk prakeiksmo.
Ja labai sunku tikėti.
Gavinas gyvena ant vyro galvos.
Girdėjai? Vėjus paisto ir tiek.
Ar Aukščiausiajai Būtybei parodysim, jog mes ne vien krūmų dizaineriai?
Taip.
Ar aš kada nors pamiršiu savo buvusiąją?
- Ne. - Gerai.
Ar aš būsiu vienišas?
Taip.
Ar Kevinas liausis būt mokslinčium?
- Ne. - Ar mes nugalėsim Gryną Blogį?
Ne. Jokiu būdu.
Puiku. Užtikrinta pergalė.
Bet tai negerai.
Nepamiršk išgelbėt visatą. Žinau, tu gali. Aš tikiu tavim!
Gerai, eime į portalą,
kad surastume trūkstamą žemėlapio skiautę. Eime.
- Ir bidzenam. - Bidzenam.
Eime! Vaikais prisidenkim kaip skydais!
„Gyvena ant vyro galvos.“
Portalas turi būti kažkur čia.
Ar ten portalas?
Pagal žemėlapį – ne.
Kas tai, po galais?
Neptūnas?
Poseidonas. Graikiška versija.
Klaupkitės prieš Poseidoną!
Norėčiau, kad visa istorija būtų tokia kieta.
Tai ne istorija, Saf. Tai mitologija.
Tiesa. Istorijai tai pernelyg įdomu.
Grąžinkite žemėlapį.
Aukščiausioji Būtybė!
Prašau, mes norim išgelbėt mano tėvus nuo Gryno Blogio.
Ar padėsite mums?
Grąžinkite tai, kas priklauso man!
Kevinai, su juo nesusitarsi. Jis turi dievo kompleksą. Bėk!
Tikrai „Oo“.
Atleisk, nenorėjau gąsdint tavęs, Kevsteri.
Tu Kevsteris, tiesa?
Taip.
Taip ir maniau. Žinai, kas aš?
Aukščiausioji Būtybė?
Taip, Aukščiausioji Būtybė.
Ar čia rojus?
Ne, čia ne rojus, Kevinai.
Čia yra tik didžiulė, plati
neapibrėžta balta erdvė, kurią sukūriau iš nieko.
O koks buvo niekas prieš tai?
Absoliuti juoda tamsa.
O prieš tai – rausva.
Galėčiau padaryt ją. Kokią tik nori.
Kaip muziejų?
Net kaip muziejų.
Porą eksponatų čia ir čia, suvenyrų parduotuvė, prekiaujanti atvirukais,
ir kavinė su bjauriu maistu.
Galiu padaryt ją kokią tik nori, bet kokią, bet ne dabar.
O ar negalit tiesiog...
Taip nesidaro.
Reikia laiko.
Dar šiais laikais yra tos žmogiškųjų išteklių nesąmonės.
Taip, yra reikalų.
Taigi, Kevinai, pasikviečiau tave čia ne apie muziejus paplepėti.
Ne, man reikia kai ko kito.
Atspėsi, ko? Nespėliok. Aš tau pasakysiu.
- Norite žemėlapio. - Tu žinai?
Iš kur žinai?
Kai jūs buvot toje milžiniškoje galvoje...
Taip. Viską tu žinai. Taip, gerai.
Iš tiesų noriu atgaut savo žemėlapį. Tik kaip?
Banditai nenori jums jo atiduoti.
Prakeikimas.
Jei tik būtų, kas man padėtų,
kas nors, kuris būtų mano pusėje.
Kaip šnipas?
Nebloga mintis.
Esi lakios vaizduotės vyrukas, tiesa?
Taip, gal kaip šnipas.
Gal šnipas, grąžinantis savininkui iš jo pavogtą daiktą?
Jei tau pavyktų paimti iš jų žemėlapį
ir atiduoti jį man, už tai aš tau ką nors padovanočiau.
Originalaus dydžio nuosavą Stounhendžą, kuriame galėčiau gyventi?
Ne.
Kalbu labiau apie tavo tėvų grąžinimą tau.
Jūs tai galite?
Ar aš tai galiu?
Aš galiu viską, Kevinai.
Aš galiu padaryti taip, kad atgautum tėvus. Taip.
Ir ne tik. Seni tavo tėvai buvo klaida,
nemanai?
Jų nedomino tai, kas domino tave,
jiems buvo nusispjaut į istoriją, jie šaipėsi iš to, kad skaitai knygas.
Jie tavęs nesiklausė, Kevinai.
Galiu tau grąžinti geresnes jų versijas.
Ką pasakysi? Tėvus, kurie tavim nuoširdžiai domėtųsi.
Gali gaut viską...
ar visus.
Gali turėt kokius tik nori tėvus.
- Gal nori... - Kevinai.
- ...šito? - Ateik į mūsų komandą.
Ne, ateik pas mus, Kevinai.
Žiūrėk, jie visi tavęs nori. Žiūrėk.
Ar nori pas juos, Kevinai?
Kevinai, papasakok ką nors iš istorijos.
Taip, nereik futbolo.
Istorija, istorija!
Tai ką pasakysi, Kevinai? Susitarsim?
Kevinai.
Klausyk, Kevinai. Tas žemėlapis man labai svarbus.
Taip.
Būk mano šnipu, eik pas tuos banditus
ir gauk man žemėlapį.
Galėtum turėt ką tik nori. Ką tik nori.
Negražu taip kalbėti.
Per plauką.
Vos vos išsisukom.
- Jis vos nepačiupo Kevino. - Kaip jis mus rado?
Kodėl mums taip nesiseka?
Dėl Penelopės siaubingo vadovavimo.
Arba tavo nesugebėjimo skaityt žemėlapį.
Ponas „Mes tundroj“ ir „Čia, regis, Paryžius, 1920.“
Mes nuvyksim į tą vietą. Pamatysi.
Gal mūsų tarpe yra šnipas?
- Kur Džudė? - Taip. O kur Džudė?
Pakalbėkim apie tai arba apie tai, kaip tu dingai dykumoje.
Jūs visi buvote dingę, beje, o aš – ne.
Tipiškas šnipo elgesys.
- Kieno? Aktoriaus? - Taip.
Kuris niekad nebūna savimi, nuolat apsimetinėja, taip?
Manau, jūs trise dirbat išvien.
Šnipų žiedas.
Aš nesugebu sakyt netiesos.
Tavo vaidyba nėra tiesos sakymas, mano drauge.
Aš ne šnipas, Penelope. Tu čia turi slaptą motyvą.
- Kokį? - Galime susikaupti?
Taip.
Taip, susikaupkime.
Turim nukakti ten, kur žuvo Siuzan.
Liaukis. Tai siaubingai toli.
Kad ten pakliūtume, turim įveikti tiek daug šalių ir laiko.
Aš suradau trumpesnį ir tiesesnį kelią.
Galit vadint tai ekspres maršrutu.
- Ar yra kokia slapta gudrybė? - Ne.
Vajė. Vos vos.
Vos nenukritom nuo skardžio!
Buvau teisus.
Sakei, kad neabejojai, jog išgyvensim.
- Beveik neabejojau. - Beveik?
- Taip, maždaug 60 procentų. - 60 procentų?
Ką ten sakei apie Penelopės slaptą motyvą?
Taip. Penelopė slapčia manęs prašė,
kad nuvesčiau mus ten, kur galėtų būt Gavinas.
Tai ir yra Penelopės tikrasis motyvas. Tiesa, Penelope?
- Ką? - Kas?
Jos buvęs sužadėtinis.
Buvęs tik todėl, kad dingo. Techniškai, mes vis dar pora.
Ne. Sakei, jog mes išsilaisvinsim, maištausim, gyvensim savo gyvenimus.
Visą šį laiką tu ieškojai savo buvusiojo?
- Sužadėtinio. - Melavai mums?
Aš taip nesakyčiau.
Ne, tai nėra taip vienareikšmiška.
Jis jus klaidina.
Žiūrėkit. Ten mus sučiupo maoriai.
- Žiūrėkit! Ten Džudė. - Džude!
AOTEAROA, 1320 PO KR.
Džude! Saugokis tuštumos!
Ji mūsų negirdi. Džude!
Ir vėl pavėlavom.
- Kaip visada. - Taip.
- Neskubėkim. - Tai čia žuvo Siuzan.
- Ačiū, Kevinai. - Labai jautriai.
- Ačiū.
Taip, nuo šio skardžio Siuzan tragiškai nukrito.
Ir taip, čia ją tragiškai prispaudė akmuo.
- Taip. Skaudžiai, tiesa? - Batai.
Viskas, kas iš jos liko.
Kūno ten nematau.
Ne, mes girdėjom klyksmą.
Ir matėm, kaip ji krito nuo skardžio.
Tada ji sušuko: „Aš krentu nuo šio skardžio.“
Paskui pasakė: „O dabar mane sutraiškys šis milžiniškas akmuo.“
Buvo liūdna.
Tie batai – viskas, kas iš jos liko prisiminimui.
46 dydžio.
- Pagerbkim Siuzan atminimą? - Taip.
Siuzan.
Menoriu trukdyt jūsų žemų vibracijų,
bet ar ne ji tenai?
Nieko sau...
Ten ji!
Ji ne...
Siuzan!
- Siuzan! - Siuzan!
- Ji bėga nuo jūsų.
- Ji mūsų tiesiog nepažino. - Taip.
- Siuzan, mes ateinam! - Siuzan!
- Mes ateinam!
Siuzan!
- Siuzan! - To portalo žemėlapy nėr.
Ne, o ji žemėlapio neturi.
O gal turi?
Trūkstama skiautė.
Gal suvaidino mirtį, kad galėtų ją pavogti.
Siuzan nebūtų taip su mumis pasielgusi.
Mes ateinam, Siuzan! Mes ateinam!
Siuzan nudžiugs mus pamačiusi!
Siuzan!
ČINŲ DINASTIJA, 220 PR. KR.
Siuzan!
Siuzan! Ji negirdi.
Gal tas akmuo pažeidė jos klausą?
Pažeidė klausą? Nežinot, ką reiškia, kai jūsų vengia?
Siuzan!
- Siuzan, čia mes! - Siuzan!
Sargyba, laikykit juos. Stot.
Čia bėgt negalima. Čia siena.
Nėr jokios sienos. Mes vejamės savo draugę,
kuri peršoko šią erdvę.
Niekas negali jos peršokti. Tai neįmanoma.
Bet ji peršoko, nes čia nėra sienos.
- Čia yra siena. - Tai kaip ji ten pateko?
- Siuzan! - Čia slaptažodis? „Siuzan!“
Žinau, kas jūs tokie.
Žudikai, pasiųsti mano priešų, kad mane nudėtumėt.
Žmonės kalba, kad esu prietaringas.
Bet nesi prietaringas,
jei tave nuolat kėsinasi nužudyti nuodais!
- Mes neketiname to daryti. - Ne.
Šiuos ketinimus aš ir ketinu sustabdyti šia savo siena.
Ar jūs Čin Ši Huangas?
Taip, mažasis žudike.
Tai bent. Visad norėjau pamatyt jūsų didžiąją sieną.
Gerai, bet tai ne...
Didžioji. Išties, ji nebloga.
Ji dar nebaigta, bet ačiū.
Labai prašom.
Gerai, eime.
Jei jie žengs šion pusėn,
išdurkit jiems akis ir paleiskit jiems žarnas.
- Po šimts. - Rimtai? Už neperšokimą per nesieną?
Griežtoka.
Palaukit. Aš esu pranašas.
Pranašas? Tai antras mano mėgstamiausias dalykas po sienų.
Taip, ir pasakysiu jums,
kad žmonės keliaus čia iš viso pasaulio, kad pamatytų jūsų sieną.
Aš nenoriu žmonių, aš noriu nuo jų atsitverti!
Ne, jūs ir atsitversite.
Ji bus pastatyta per 2 000 metų net iš keturių milijonų plytų.
2 000 metų?
Statybininkai žadėjo per keturis mėnesius. Kaip visada, po galais?
Geri statybininkai šiais laikais – retenybė.
- Aš teisus? - Keturi milijonai plytų.
- Tai bent. Sveikinam. - Puiku. Jūs tikras šaunuolis.
- Mums tikrai reikia skubėti. - Taip, jūs šaunuolis.
Sargyba, praleiskit juos.
- Ačiū. - Patikrinkit, ar nėr nuodų.
Nebloga idėja.
Keturi milijonai plytų skamba nerealiai kietai.
Patikėkit, jūs išgarsėsit.
Tapsite pirmuoju Kinijos imperatoriumi.
- Kas yra Kinija? - Kinija yra...
Kevinai, turim bėgt, jei norim pavyt Siuzan!
Siuzan?
Siuzan!
O Viešpatėliau!
Ar čia olimpinės žaidynės? Šuoliai į aukštį?
Blogiau. Čia Kafos miestas 1343 m.
KAFA, 1343 M.
Jį siaubia mongolų orda,
kurie meta maro aukas į miestą.
Šlykštu. Kodėl iš viso tai įsiminei?
Tai pirmas biologinio karo atvejis.
Taip Juodoji mirtis pasiekė Europą.
Tuomet mums reikia dingt iš čia.
Taip, mums teks prabėgti pro zombius.
Šią istorijos dalį geriau skaityti.
- Kur Siuzan? - Pametėme Siuzan.
Siuzan!
Siuzan! Sugrįšk!
Ko jūs čia lakstot, šniukštinėjat, ieškot ir lakstot?
Ką čia veikiat?
Mes ieškom savo geriausios draugės Siuzan.
Ir stengiamės išvengti žiauriai užkrečiamos ligos.
Taip vadinamojo „buboninio maro“.
Aš nemanau, kad verta jo bijoti.
Man regis, nenormalu yra nebijoti mirtinos ligos, kuria galima lengvai užsikrėsti.
Ne, ji kaip gripas. Visi ja persirgs.
- Rimtai? - Ne.
Maru susirgti gali, jei esi senas, o mums dar tik 24-eri.
Arba jei prausiesi. Todėl nesiprauskit. Tai svarbu.
Jis prausiasi.
Taip, bet šlapimu.
Taip.
- Ne. - Taip.
Garantuota apsauga nuo buboninio maro, 100 procentų.
Sekite mane ir sužinokite daugiau gerų patarimų.
Ką daryti?
Eiti. Sekite kojomis.
Ten, kairėje. Ten mano krautuvė.
- Ne. Mes neseksime. - Turime gerų kilimų.
Jums patiks. Ateikit.
Siuzan! Sugrįšk. Čia mes. Siuzan!
Siuzan!
Siuzan, tu negali... Siuzan.
Siuzan, čia mes.
Jei nuolat bėgsi, mums sunku bus tave surast.
Siuzan!
- Siuzan, čia mes. Taip. - Siuzan.
Jau supratau, nes nė velnio nepagaunat užuominos!
Aš pasitraukiau, girdit?
Aš daugiau nebe banditė.
Siuzan niekad to nepasakytų.
- Aš esu Siuzan! - Ką padarei tikrajai mūsų Siuzan?
Aš Siuzan
ir aš einu ten, kur nenoriu, kad sektumėt.
Atstokit nuo manęs.
Aš...
Nesuprantu.
Atsiprašysiu visų.
Turiu pasakyti kai ką labai svarbaus.
Minutėlę.
Minutėlę. Tu sukosėjai?
Aš tik atsikrenkščiau.
Aš ketinu sakyti kalbą, suprantat, šitaip.
Altai, atvykėliai, įtarti atnešę maro užkratą, buvo nužudyti.
- Bet mes nesergam maru. - Ne.
Girdėjote?
Regis, šie įsibrovėliai galėjo atnešt marą,
kuris, kaip manau, neegzistuoja.
Ką? Ne, žmonės.
Nežudykit mūsų tik dėl to, jog įtariat mus sergant mirtina liga.
Tegu vietoj jūsų mus užmuša mirtina liga, kuria mus įtariat sergant.
- Nederėjo man sakyt... - Ne.
Užkratą turi tie mėtomi lavonai, ne mes.
Ne mes. Vidžitai...
Vajė.
Keista.
Nežudykit mūsų.
- Ateikit jau. - Siuzan.
Kas čia buvo?
Siuzan grįžo mūsų išgelbėt.
Žinojau, kad ji neleis, kad mus užbadytų minia.
Žinau, ji juokavo sakydama, kad nenori, jog ją sektume.
Ji turi gerą humoro jausmą.
Siuzan! Kur ji?
Siuzan!
Lažinuos, kad ta jūsų netikra draugė tame name.
Kodėl taip manai?
Nes tai vienintelis namas čia. Alio.
Ne, norėjau taip pasakyt. Eime.
Kas, jei ten Aukščiausioji Būtybė ir jis išnirs kaip Dzeusas.
Tai gali būt šnipo paspęsti spąstai.
Mano sesuo nėra šnipė.
Mums nesisekė dar gerokai prieš ją.
Nuo tada, kai pasirodei tu.
Taip, šnipas turbūt yra Kevinas.
Siuzan žinos, kas šnipas, aišku?
Ir išsiaiškinkim tas nesąmones apie nenorą būti bandite.
Gavinai?
Negaliu patikėti. Aš...
Po tiek laiko aš... Pagaliau aš radau tave.
Gavinai.
Siuzan?
Gavinai.
- Gavinai? Siuzan? - Še tau kad nori.
Gavinas gyvena su tavo geriausia drauge,
kad galėtum aplankyti juos abu vienu metu.
Tai kas čia vyksta?
Patrauk savo ranką, Siuzan, jis gali pats stovėti.
O jei jį reikia prilaikyti, tą padarysiu aš.
Pasitrauk.
Penelope, aš myliu Siuzan.
O aš myliu Gaviną.
Ne, bet aš...
Aš keliavau laiku, kad surasčiau tave,
kad parodyčiau tau, ką galiu ir kuo galiu tapti.
Ir gerai. Tau.
Ne... Tau, ne man. Tau.
O šita banditė, vagilė, ji...
Tu pavogei iš manęs mano meilę.
Penelope, aš ne koks lobis.
Man tu – lobis.
Man tu buvai didžiausias lobis visatoje.
Mes nežinojom, kaip tau pasakyti, todėl aš pabėgau.
Ne, aš...
Aš rizikuodama gyvybe surinkau tau didžiausius pasaulio lobius.
Žiūrėk. Turiu juos čia. Matai?
Pažiūrėk, visa tai – tau. Tik pažiūrėk.
Stalo sidabras iš Jurgio epochos, grafo Sendvičo.
O čia...
Pažiūrėk į mansos Musos, Kairo sultono auksą ir rubinus.
Čia dinozauro dantis.
Nori pasakyt, nenori jo?
Penelope, man nereikėjo lobių.
Man reikėjo tavo laiko, o tu jį skyrei kitiems dalykams.
Tai nenori šito savo paveikslo?
Ar čia aš?
Čia tu, juk taip?
Ne, manau, tu matai tai, ką nori matyti, Penelope.
Bet, gerai pagalvojus, iš jo galima pagamint šaunų pakabuką.
Ne, dabar negausi.
Ką visa tai reiškia?
Suvaidinau savo mirtį, kad pabėgčiau nuo tavęs.
Ir pavogiau žemėlapio dalį, kad jūs manęs nerastumėt.
Galiu suprast, kodėl bėgai nuo Penelopės,
bet kodėl bėgai nuo mūsų?
Buvusių banditų nebūna, tiesa?
Atsipeikėkit, bičiuliai.
Ką tokio mes veikėme?
Mus tik visi vaikėsi ir norėjo užmušt, o mes nieko nepavogdavom.
Aš tenorėjau būt su Gavinu, ir jūs man kliudėte.
Aišku.
Mes sugebėjome kai ką pavogti, bet aš...
Bet kas? Tai visas tavo grobis.
O kur Džudė?
Ji pasiklydo tuštumoj.
Greičiausiai pabėgo.
Jokie jūs ne Laiko banditai.
Jūs apgailėtini istoriniai turistai.
Kokia jūsų prasmė?
Jūs nepasiekėte nė vieno mūsų užsibrėžto tikslo.
Taip. Ne, tai tiesa.
Mes nepasiekėme savo užsibrėžtų tikslų.
Kokia mūsų prasmė?
Gal visi darykime kaip Siuzan –
atsiplėškim po gabalėlį žemėlapio ir išsiskirstykime,
kad daugiau nebematytume vienas kito.
Penelope.
Tu gal nebereikalinga Gavinui, bet man esi reikalinga. Labai.
Ačiū, Kevinai.
Siuzan teisi.
Mes nepasiekėme nė vieno užsibrėžto tikslo,
bet mes nuveikėme daug kitų dalykų.
Kokia mūsų prasmė?
Mes esam grupė, keli žmonės kartu.
Taip. Keli žmonės kartu. Tikra tiesa. Nenuginčysi.
Aš nebaigiau.
Mes esam komanda.
Mes rūpinamės vienas kitu.
Štai mūsų prasmė. Štai ką mes darėme.
Mums nereikia įsiteikti tiems, kuriems mes nerūpime.
Mes rūpim vieni kitiems, net ir naujausiems mūsų komandos nariams.
Todėl mes ir padėsime jiems išgelbėti jų tėvus.
Nusidanginsime su jais į pačią pavojingiausią visatos vietą.
Penelope, seksiu paskui tave iki pat Amžinos tamsos tvirtovės vartų.
Ir aš, iki pat įėjimo, ne toliau.
Aš irgi. Su džiaugsmu nukeliausiu ten,
bet į vidų nežengsiu, nes bijau.
Gerai. Siuzan, mums reikia to gabalėlio žemėlapio, kurį atsiplėšei,
kad rastume kelią į Legendų laikotarpį.
Tam jums nereikia žemėlapio, kvaileliai.
Jūs jau čia.
Žemės drebėjimas!
Kas čia?
Kevinai! Saugokis!
Kas čia, po galais?
- Čia tik Henas. - Jūs gyvenat ant milžino galvos?
„Gyvena ant vyro galvos.“
KAI KURIE PERSONAŽAI KURTI
TERIO GILIAMO IR MAIKLO PEILINO
PAGAL FILMĄ „TIME BANDITS“
Išvertė Egidija Namavičė