Tere, Hen. Mina olen Bittelig.
Ja usu mind, ma tean, mida sa tunned.
- Jah? - Olles nii suur.
Mul on sama probleem.
Peaga vastu uksepiita põrkamine on igapäevane probleem. On mul õigus?
Tere, Hen! Mina olen Kevin Haddock.
Tere, Kelvin Hammock.
Ma üritan oma vanemaid päästa. Kas sa aitad meid?
Oo jaa. Mulle meeldib inimesi aidata.
Kas sa saad meid Pimeduse Kindlusesse viia?
Sa ei öelnud, et sul on vaja sinna minna.
Palun. Mu vanemad on seal lõksus.
Olgu.
Olgu, ma aitan.
Viin teid nii lähedale, kui julgen.
Äge!
Kevin, mis plaan sul on?
Noh, ma plaanin paluda Puhtal Kurjusel meie vanemad vabaks lasta.
Jah, ma tean. Aga mis on su plaan?
See ongi. Palumine.
Ja kui ta sind ignoreerib? Mida sa siis teed?
Ma ei usu, et ignoreerib.
Usun, et teda hämmastab see, kui väga me oma vanemaid armastame.
- Saad aru, et ta on kurjuse kehastus? - Ta ei ole midagi sellist iial näinud.
Ja siis soostub ta meie vanemaid vabastama.
Minu arust ei ole see plaan, Kevin.
On küll, aga see läheb täitsa kindlalt luhta.
Olen viimasel ajal mitme kohutava plaaniga seotud olnud. See on neist halvim.
Ärge muretsege, mul on korralik plaan.
Meie reis on lõppenud.
Noh, Gavin, see võib olla viimane kord, kui sa mind elusana näed.
Jah.
Ma viin need lapsed Pimeduse Kindlusesse.
Paljud peaksid seda isetuks. Jäägu see teiste otsustada.
Su tegu on vapper.
Sinu arvamus mind ei huvita.
- Nojah siis. Hüvasti, Gavin. - Hüvasti, Penelope.
Viime teid siis Pimeduse Kindluse juurde.
- Aga kaugemale mitte. - Jah.
On sul kõik hästi?
On küll.
Kõik on parimas korras.
Aitäh sulle, Hen!
Hen! Aitäh, Hen!
Sõbrad.
Kuulge, rahvas. Kindlus on sealsamas.
Ja ongi.
Nüüd lähemal olles näen, et see on palju õudsem, kui ma arvasin.
Meie vanemad on seal.
Heldeke.
Mul on mõte, kuidas teid sisse toimetada, Kevin.
Tegelikult ei ole mul aimugi, kuidas teid sisse toimetada, Kevin.
Kas see mõjutab su plaani?
Natuke küll. Meil on vaja sisse saada.
Pugege peitu.
Oh ei, ma olen paljastanud Pimeduse Kindluse salasissepääsu.
Loodan, et keegi minu kannul ei sisene.
Ära näe mind, ära näe mind, ära näe mind.
Ta ei näinud mind.
Tšau siis, Kevin. Lõbutse.
Ära tee midagi, mida mina ei teeks.
Te võiksite kaasa tulla ja aidata.
No...
- Ei, sest lubasime... - Me tõotasime.
Ei, me vist... Jah, me lubasime.
- Me ei saa... - Teil on õigus.
Kevin, me leppisime kokku, et ei aita teid, ja sõna tuleb pidada.
Pole midagi. Aga ühte asja vajame me teilt siiski.
- Mida iganes. - Mida?
- Saate kõik, mida vajate. - Me vajame kaarti.
- Jääb ära. - Mida?
- Ei, me vajame seda ise. - Ei.
Widgit, meie seda tegelikult ju ei vaja, ega? Aga Kevin vajab.
No ei, vajame küll, sest ilma selleta oleme me siin lõksus.
Kevin ja Savlon, ma usun teisse.
Ja mis iganes põhjusel te seda kaarti vajate,
tean, et see on põhjendatud.
Nii et jah, te võite selle võtta.
Widgit, anna talle kaart.
Ait... Olgu. Aitäh...
Widgit, anna see ära.
- Ma ju annangi. - Ei anna.
Sa pead lahti laskma.
Widgit!
- Ära muretse, ma toon selle tagasi. - Parem oleks.
Tean, kui oluline see sulle on, Penelope, ja ma oskan seda hinnata.
Kevin, ma mõistan, kui valus kalli inimese kaotus on.
Ma ei taha, et sa seda valu tunneksid.
Päästke oma vanemad.
Saad kaasa meie õnnistuse ja kaardi, bandiit Kevin.
Ja Saffron ka.
Me päästame oma vanemad.
Kevin!
- Saffron! - Kaart!
Kevin, on sul kõik hästi?
- Ema, isa! - Me kuulsime prõmmimist.
Ohoh, sa oled vist õige hirmsat unenägu näinud.
Aga ma ei maganud.
Kuidas sa siis õudusunenägu nägid?
Ma ei usu, et nägin.
Sa nägid lihtsalt halba und, Kevin.
Pisikesed Stonehenge'id. Teeme nad rahast lagedaks.
See lohe ju ongi!
Olete see jõuk? Meie oleme too teine jõuk.
Sandwichi krahv, sändvitši leiutaja.
Tere tulemast Kairosse.
Just mammutiga ma praegu ratsutan.
Sinnapoole ei saa joosta, siin on müür.
Tean, et sa suudad. Ma usun sinusse.
Näed, Kevin? See oli lihtsalt halb uni.
Aga see ei olnud halb, ema. See oli imeline.
- Käisin Aafrikas, Mehhikos ja Ameerikas. - Nii tore.
Inimesed ajaloost rääkisid minuga ja ma mõistsin neid.
- Ohoh. - Vaadake.
Kuule, tule alla ja räägi meile oma unenäost veel, kallis.
Mehhiko oli kindlasti hiiglama põnev.
Räägi, kuidas sa kõigis neis maagilistes unenäomaailmades navigeerida oskasid.
Jah. Ilmselt oli sul mingi atlas või kaart, eks ole?
Mis sul seal voodi peal on, Kevin?
Mingi kooliprojekt? See näeb väga veider välja.
Sellepärast sa ehk halba und näedki.
See pole tähtis.
On ikka tähtis. See näeb räpane ja vana välja.
Anna see siia, Kevin.
Jah. Anna siia, Kevin. Ma viskan selle ära.
Ja kuidas Saffronil läheb?
Sa oled nii armas. Tal on kõik hästi. Me armastame teda hirmsamal kombel.
Ja sind armastame ka.
Ära kadesta Saffronit, kuna ta sust vanem on.
Te ei ole mu vanemad.
Mida? Kevin, nii inetult öeldud. Mis mõttes?
Minu vanemad teaksid, et Saffron on mu noorem õde.
Millest sa räägid?
Aga eelkõige paljastab teid see, et ajalugu ei ole teid iial huvitanud.
Mõtlesingi, millal sa siia jõuad.
Kevin ja Saffron Haddock Bingleyst.
Ilmselt tulite te oma vanemaid vaatama.
- Ema! Isa! - Tervist, Kevster.
- Kõik kombes, kallis? - Jah.
- Tere, ema. - Saffron, sa oled nii pikk.
Oot-oot. Kas nad on ikka meie vanemad? Oleme juba ühte võltskomplekti näinud.
- Jah. Kust me teame, et nad ehtsad on? - Saff, ära meile nüüd häbi tee.
- Need on nemad. - On jah. On tõesti. Ema ja isa.
Mul on nii hea meel, et te elus olete.
Vaat kui armas.
See oli kindlasti õudne.
Mis?
Universumi kõige õelama olendi juures vangis olemine.
Temast räägid? Ei. Pole ta nii hull midagi.
- Täitsa tore mees. - Tore jah.
- Hea võõrustaja. - Saame hästi läbi.
Väga hästi.
Ma aitasin teda internetiühendusega.
Jah, su isa pani viifiivõrgu üles.
Ei, õige hääldus on tegelikult vifi.
Seda ma ütlesingi.
Viifii. Aitasin teda ta viifiiga.
Aitas jah. Ja mina aitasin sisekujundust värskendada.
Jah. Vaadake mu fotoseina. Seal on palju toredaid mälestusi.
Kuidas te seda õeluskotti aidata saite? Ta tahab maailma ogaliseks muuta.
Ideid ei tohiks kõrvale lükata vaid seetõttu, et need uued on, Saffron.
- Andke mulle kaart. - Jah.
Mis on halvim, mis juhtuda saab?
Ta piinab inimkonda igavesti.
Või kauem, kui tahan.
Ja nüüd andke mulle kaart.
Ei iial.
- Palun. - Ei.
Aga ma ütlesin „palun“.
Ei iial.
Siis lähevad asjad õige ebameeldivaks.
Selgitan: ebameeldivaks teie jaoks.
Mitte minu jaoks, sest mina naudin iga hetke.
Ei lähe, kui meie midagi teha saame.
Penelope! Me teadsime, et te tulete meid päästma.
Tegelikult võeti ka meid kinni.
Lõpuks ometi nabisin ma selle kamba kinni.
Tubli, Fianna.
- Kuidas sa nad leidsid? - Nad ootasid väljas.
Ootasid väljas?
Tahtsid sisse tulla.
Nad oleksid sinutagi tulnud?
Võtan nüüd oma preemia.
Sa ei saa preemiat selle eest, et tõid nad paika, kuhu nad juba teel olid.
Mis asja?
Oleksin nad kohe kinni võtnud. Ilma sinu sekkumiseta ehk kiireminigi.
Langesime vangi, sest otsustasime sind päästma tulla, Kevin.
Selgus, et see oli kohutav mõte.
Ah et meie kohtumine oli kohutav mõte?
Ei, nende laste päästmine oli kohutav mõte.
See ei puuduta meie suhet, Fianna. Kõik ei puuduta meid.
Fianna. Eraelu, tööelu.
Kevin, sa pidid kaardi mulle andma.
Võta see lihtsalt ära. Nagu meie teeme.
Sa küsisid viisakalt, nii et lase käia.
No ilmselt võtangi.
- Lase käia. - Ma võiksin seda teha. Loomulikult.
Nii et lase siis käia.
Kui ma tahaksin seda võtta, siis võtaksingi.
Sa vist ei suuda.
- Suudan küll. - Ei tea midagi.
Ehk on kaardil mingi ülim turvasüsteem.
Ah et ülim... turvasüsteem.
Ja sinu juhatuhanite kamp suutis selle turvasüsteemi kuidagi üle kavaldada?
Juhatuhanid? On see õige sõna?
- Tuhajuhanid? - Tuhajuhanid.
- Need tuhajuhanid? - Jah.
Jah. Mind see turvasüsteem kaardist eemal hoidma ei peagi.
Ilmselgelt on see konkreetselt sulle suunatud.
Õige jah, isand.
Sa ei saa seda puudutada, kui seda sulle ei kingita.
Nii et sa ei saagi seda. Kes oleks nii loll...
Loodan, et see oli valus.
Sa ei saa seda võtta? Peaksime selle ise sulle andma?
Teeme ühe asja selgeks, Saffron Haddock.
Ma võiksin kaardi teilt välja piinata.
Aga kuigi ma olen kirjeldamatu kurjuse ülim kehastus,
olen ma siiski mõistlik tegelane.
Näitan, milline teie elu olla võiks, kui te kaardi mulle annaksite.
Su nimi on Alltoa, jah?
Hääldus on „alto“, aga aitäh, et proovisid.
Vaata seda, Alltoa.
„Milline meistriteos on inimene!
Nii üllas mõistuselt, piiritu võimetelt,
kujult ja liigutustelt nõnda nobe ja vaimustav.
Ja tegudelt nii ingli moodi ning vaimu poolest jumalik.
Maailma ilu kehastus, eeskuju kõigile loomile.
Kuid mis on minul sellest põrmu kvintessentsist?
Ei vaimusta mind ükski mees, ei nainegi.“
Braavo!
Braavo, Alto!
Jah! Korrata!
Braavo!
- Emmie. - Alto.
Nad armastavad mind.
Tore, et see sulle meeldis, Alltoa. See kõik võiks kuuluda sulle.
Ta on valevorst. Ta valetab.
Kevin, ära ole ebaviisakas.
Pole viga, ma valetan tõesti palju.
Huvitav, mida tulevikul sulle varuks on, Widgit.
Olgu.
- Vaadata võib ju ikka. - Ei! Widgit!
Ma ei tea, mida teha.
Mul on viis doktorikraadi ja ka mina ei tea.
Jumal tänatud, et sa tulid. Me ei tea, mida teha.
- Mina tean. - Teadsime, et sa päästad meid.
Ja äkki oskad seda purki ka avada?
Jah. Oskan küll, see on imelihtne.
Andke sellele mehele, mida ta tahab.
Noh, Widgit ja Alltoa näivad tulevikuga üsna rahul olevat.
Ehk on nii parem, Kevin.
Vaatame, mida tulevik sulle toob, Bittelig.
Sa ei saa mulle näidata midagi, mis veenaks mind sinu heaks töötama.
Ma armastan Kevinit.
Tänu talle oskan ma headust ja siirust hinnata.
Näe, mina.
Need oleme meie.
Sinu ideaalne tulevik on siis see, mida me parasjagu kogeme?
- Jah. - Aga see ei ole ju tulevikki.
See ei ole ju tulevikki.
Olen õnnelik siin ja praegu.
- Just praegu. - Olen õnnelik siin ja praegu. Olen siin.
Sa tahad Puhta Kurjuse juures vangis olla?
Tahan, et me kõik koos oleksime.
- Ma tuvastasin probleemi. - Tõesti?
Jah. Kui meie oleme tema unistuses,
siis kuidas minu unistus täitub, kui ma tema unistuses elan?
Kuidas olla samal ajal kahes kohas?
- Ebaloogiline. - Jah.
No... See on keeruline.
Mind on ainult üks. Ma ei saa elada Bitteligi unistuses
ja samal ajal enda omas.
Ei, ma saan aru. Aga palun vaata nüüd seda asja.
Ütlesin: „Ma olen purupurjus!“
Sa oled õudne.
Mida sa neile lastele õpetad?
Ei, paps, ema on parim.
Ma tean, et ta on parim, aga...
Ta kõrvetas vist meie hommikusöögi ära.
Taimne peekon!
See on...
Oh sind, Tuletorm.
Näen, et see meeldib sulle.
Sa naeratad.
Mitte sellepärast, et see mulle meeldib.
Naeratan, sest sa ei ole nii võimas, kui arvad.
Olen küll.
- On jah. Täitsa kindlalt. - Muidugi on.
Eilmselgelt ei ole.
Muidu teaksid, et see, mida sa mulle näitasid, on viimane asi, mida ma tahan.
Ma tean, et sa tahad seda.
Nägin sind ajas rändamas ja oma sõprade eludega riskimas, et temaga koos olla.
Aga selgus, et Gavin ei armasta mind.
Ja miski poleks hullem kui näha, kuidas ta on sunnitud mind armastama,
ise midagi teadmata.
Nojah, kõigile ei saagi meele järele olla.
Näed, Kevin? Kui Penelope välja arvata,
oleksid kõik palju õnnelikumad.
Kas selle nimel ei tasu ühte tobedat väikest kaarti ohverdada?
Sa ei ole minu tulevikku näidanud.
Sinu elu muutuks selliseks, nagu see oli.
Kodu, vanemad ja noorem õde.
Ehk teen su natuke pikemaks. Meeldiks see sulle?
Su koolis võiks ehk vähem kiusupunne olla.
Kujutan ette, et sellise iseloomuga kiusatakse sind pidevalt.
Mida sina arvad, Saff?
Ei.
Ei, jääb vist ära.
„Ei, jääb vist ära.“
Kui sa kaarti mulle ei anna, võib see valedesse kätesse sattuda.
Ja selle all pean ma loomulikult silmas Ülimat Olendit.
Kuidas kaardi omaniku käed valed olla saaksid?
Ta tahab selle abil inimajaloo kustutada ja otsast alustada.
Ta nimetab seda suureks lähtestamiseks.
Kujuta ette, Kevin.
Kogu inimajalugu kaob, pühitakse kaardilt.
Seda ei nähta enam kunagi.
Kõik, keda sa elus armastanud oled, kaovad, nagu poleks neid olnudki.
Mõned osad on ta juba kustutanud.
See ajavaakum.
Mina ei taha maailma hävitada. Tahan selle lihtsalt õnnetuks muuta.
See ei kõla ju nii halvasti.
Või mis, Kevin?
Nii et ma piinan sind, kuni sa kaardi mulle annad.
Kuidas? Võtad ta raamatud ära?
Ei, piinates inimesi, keda ta enim armastab.
- Ei! - Ei.
Ta ei mõelnud meid.
Anna...
- mulle... - Ei, ära tee neile haiget.
- ...see... - Lõpeta!
...kaart...
- Kevin. - Lõpeta nende piinamine!
Lõpeta!
Boss tuli.
Püha iss...
Toas on ebaviisakas välgunooli pilduda.
- Jah, seda tehakse õues. - Jah!
Anna andeks, et me kaardi näppasime. Vabandust.
Puhas Kurjus.
Kõige jälgim olend, kelle ma loonud olen.
- Ebaviisakas. - Kevin.
Äkki teed nüüd õiget asja ja annad kaardi mulle?
Ära unusta, et ta tahab terve inimkonna kustutada.
Oo jaa, seal see on.
Lase käia, Kevster.
Kutsu Fianna ära.
Liiga lihtne. Palu midagi keerulisemat.
Tõsiselt? Mõtled kaardi talle anda?
- Fianna. - Jah, musi?
- Mine ära. - Olgu. No nägudeni siis.
- Widgit, helista mulle. - Kindlasti.
On sul mu number olemas?
- Jah. - Vabandust. Mis toimub?
- Kas annan uuesti? - Ei ole vaja.
Äkki teete seda mõnel muul ajal?
Meil on üks asi pooleli, sõbrad.
- Mida iganes. - No on tegelane!
Ma tean. Ma hävitaksin ta, aga ta on äärmiselt kasulik.
Lase mu vanemad vabaks ja saada nad õigesse aega tagasi.
Kevin, ausõna, siin pole nii hull midagi.
Kuidas te nii öelda saate?
Kuidas palun?
Kevin riskis teie päästmiseks kõigega ja teie vastate nii?
Aitäh, Saff.
Saffronil on õigus.
Ma tean, mis parem on. Te lähete koju.
Mulle sobib. Kasutasin neid vaid sinu siiameelitamiseks. Ja siin sa oled.
Pidin aitama sul printerit ühendada.
No ma tahan seda kaarti väga.
- Oh sa poiss. - Heldeke.
- Mina oskan ka. - Nad on kenasti kodus.
Oled kindel? Teda ei saa usaldada.
Võin su oma koerale sisse sööta.
Näe. Vaadake.
- Õudne naine. - Seal nad on.
Elamas oma väikest elu oma väikses majas.
Kas sa nägid öösel imelikku und, Mike?
Kevin. Mu kallis vana sõber Kevin.
Mäletad, kuidas me selles lahedas valges ruumis koos aega veetsime
ja ma lubasin sulle igasugu asju?
Sa oled hea fantaasiaga noormees, mis?
Ma suudan kõike, Kevin.
Saaksid, mida tahad. Ja keda tahad.
Sa võiksid saada kõik. Kõik. Kõik, mida soovid.
See on jätkuvalt võimalik, kui sa kaardi mulle annad.
Ise ma seda muidugi ei võta.
Ilma loata kellegi teise asju võtta
ei oleks ilus.
Või mis, Penelope?
Anna kaart mulle ja ma lähen oma teed.
Ma ei tea.
Mis mõttes sa ei tea?
Minu arust ei ole universumi taaslähtestamine õige otsus.
Sa ei pea midagi arvama, ega?
Kui ma ütlen, et miski on õige, siis automaatselt
ongi see õige, sest mul on alati õigus.
Aga selles asjas sa minu arvates eksid.
Kevin. Konfliktid, sõjad, nälg, sääsed.
Kõik need õudsed asjad.
Need olid vead ja ma saan need kõrvaldada.
Maa teises osas, järjeloos, ei ole neid olemas.
Aga koos sellega võtad sa ära ka kõik hea.
- Jah. - Kevin, ära kuula teda.
Ta arvab, et loomine tähendab seda, et kõik on nii, nagu ta tahab.
Et miski ei muutu, kui tema ei käsi, ja tema sunnib kõike samasuguseks jääma
ja vaid tema võib öelda, milline miski välja nägema peab,
mis värvi see on ja kui teravad on selle lehed.
Mida sina loomisest tead, varas?
Tean, et see on kaootiline ja kontrollimatu.
Tean, et luues üritame me teha midagi,
mis muutub siis millekski muuks. Ja ehk on see miski muu parem.
No sa eksid. Eks ole?
Te kõik eksite, maailmas on kõik valesti.
See on ebatäiuslik ja ma saan selle ära parandada, kui sa mulle kaardi annad.
- Anna siia, sa väike... - Vastuväide.
Oh issand, hakkab peale.
Anna see talle ja ta kustutab inimajaloo.
Mina jätan inimajaloo alles. Muudan selle lihtsalt masendavaks.
Milline dilemma!
See on keeruline, mis, Kevin?
Su õlgadel lasub raske koorem.
Anna see mulle. Mulle.
Ma olen otsusele jõudnud.
Teadsin, et oled minu poolt. Aitäh, Kevin.
Mike, see padi on üsna kühmuline.
Ja saade üsna igav, mis?
Jah. Kevinile meeldiks.
Oo jaa. Kevster lausa jumaldaks seda.
- Täpselt tema maitse, eks ole? - Jaa.
- Ta armastab igavaid asju. - Seda ta teeb.
- Ma ei mõista meie lapsi. - Mina ka mitte.
- Mis asja? - Ei!
Ei.
Jah, isand. Jah!
Mina võitsin. Pahalane võitis. Lõpuks ometi!
Jah!
Milline armetu tegelane!
Jah. Hästi tehtud.
Me tegime selle ära, Saff. Me päästsime ema ja isa.
Jah, tundub nii.
- Sain aru. - Teed ära?
Ma kaotasin.
Mina ei kaota.
Ma ainult võidan. Ja võidan nüüdki!
Mis asja? Miks see ei tööta?
Siin sinu võimed ei tööta.
Mida pag...
On aeg minna. Läki. Jooksuga!
Praegu võisid sa võita, aga ma tulen tagasi.
Jaa!
Sa pead kindlusest väljas olema.
Olgu.
Kevin, kindlasti oli sul hea põhjus,
aga ma olen pisut murelik, et sa andsid universumi kõige õelamale olendile
universumi kõige võimsama eseme.
Kas ma ikka andsin universumi õelaimale olendile universumi võimsaima eseme?
Jah, me nägime.
Kas ikka andsin?
Kui meie oleme tema unistuses, siis kuidas minu unistus täitub?
Ei, ma saan aru. Aga palun vaata nüüd seda asja.
Te vahetasite lõunasöögikarbid ära?
Vahetasime jah.
Niipea me õhtule ei saa.
- Hästi tehtud, te kaks. - Braavo!
Ma olen teisse alati uskunud.
Usun, et maailma päästes ja Puhast Kurjust üle kavaldades
näitasime me Ülimale Olendile, et oleme enamat kui põõsadisainerid.
Täpselt nii.
Ja nüüd saame me kasutada seda kaarti selleks, milleks see loodud on.
Ja milleks see loodi?
Need on vist universumi joonised. Mina sain asjast nii aru.
Me saame siis ise looma hakata?
Pole vaja, ma pole eriti näljane.
Selle sees on kaart. Ja sina oled kaardi peremees.
- Aitäh, Kevin. - Ütlesin, et annan selle tagasi.
Olen nii tänulik. Ma olen su kohta palju õelaid asju öelnud.
- Nagu me kõik. - Ja veel tagaselja.
- Kuhu me siis läheme? - Tahan vist lihtsalt reisida.
- Lähme tagasi Harlemisse. - Siin on miski paigast ära.
- Mida? - Mis see on?
- Mida? - Kurat, mis see on?
- See pole see kaart. - Ei.
- Hästi tehtud, Kevin. - Ei.
Otsige poiss läbi!
Vaata seljakotti. On see seal?
See oli karbi sees.
Ei!
Ei, see küll kaart pole. Ega see.
Aga kuidas see juhtuda sai?
PÕHINEB OSALISELT TERRY GILLIAMI JA MICHAEL PALINI LOODUD TEGELASTEL
PÕHINEB FILMIL „TIME BANDITS“
Tõlkinud Triin Jürimaa