IDŐBANDITÁK
Helló, Hen! Bittelig vagyok.
Pontosan tudom, hogy érzel.
- Hogyhogy? - Hát, bazi nagy vagy.
Ugyanez az én bajom is.
Állandóan bevered a fejed az ajtófélfába.
Ugye?
Szia, Hen! Kevin Haddock vagyok.
Üdv, „Kelvin Hammock”!
Meg akarom menteni a szüleimet. Segítesz?
Hát persze! Szeretek másokon segíteni.
Elviszel minket a Sötétség Erődjébe?
Kezdhetted volna ezzel is.
Kérlek! A szüleimet oda zárták be.
Oké.
Rendben, elviszlek.
Olyan közelre, amíg el merek menni.
Ez az!
Nos, Kevin, mi a terv?
Megkérem a Színtiszta Gonoszt, hogy engedje el őket.
Igen, ezt tudom. De mi a terv?
Ez a terv. Megkérem.
És amikor tudomást sem vesz rólad, mit csinálsz?
Szerintem figyelni fog rám.
Le fogja nyűgözni, hogy mennyire szeretjük a szüleinket.
Az megvan, hogy ő a Gonosz?
Életében nem találkozott még ilyennel,
ezért fogja elengedni őket.
Hát, Kevin, ezt nem tekinteném tervnek.
Terv ez, de olyan, ami garantált bukást hoz.
Részese voltam pár valóban rémes tervnek, de ez messze a legszörnyűbb.
Nyugi, nekem van rendes tervem.
Utunk véget ért.
Nos, Gavin, lehet, most látsz életben utoljára.
Igen.
Elviszem a kölyköket a Sötétség Erődjébe.
Sokak szerint önzetlen tett. Nem én mondom.
Nagyon bátor tett.
Nem érdekel a véleményed.
- Mindegy. Viszlát, Gavin! - Viszlát, Penelope!
És most elviszünk a Sötétség Erődjének kapujához.
- És nem tovább. - Nem hát.
Jól vagy?
Jól.
Tök jól.
Kösz, Hen!
Hen! Kösz, Hen!
Ó! Srácok!
Hahó, emberek! Az erőd ott van.
Ó, valóban.
Így közelről nézve még rémesebb, mint gondoltam.
Ott vannak a szüleink.
Ó, jaj!
Hát, Kevin, nekem van egy ötletem, hogy juthatsz be.
Valójában nem tudom, hogy juthatsz be, Kevin.
Ez befolyásolja a tervedet?
Picit. Bent kéne lennünk hozzá.
Bújjunk el!
Ó, ne! Felfedtem a Sötétség Erődjének titkos bejáratát!
Remélem, senki nem követ!
Nem látsz, nem látsz, nem látsz.
Nem látott!
Hát, jó utat, Kevin! Mulass jól!
Ja. Ne tégy semmit, amit én nem tennék!
Azér’ igazán segíthetnétek is.
Hát...
- Nem, mert úgy volt... - Megígértük.
Szerintem nem... Ja, de, megígértük.
- Nem... Ja. - Igazad van.
Megegyeztünk, hogy nem segítünk. És ezt be is tartjuk.
Nem gáz. De valamit szeretnénk kérni még.
- Bármit. - Mi az?
- Amire csak szükséged van. - Kéne a térkép.
- Kizárt. - Mi?
- Nem, cimbi. Nekünk is kell. - Öö, nem.
Mondd, Widgit, tényleg kell nekünk? Mert Kevinnek igen.
Hát, nekünk is kell. Mert nélküle, hát, itt ragadunk.
Kevin és „Savlon”, hiszek bennetek,
és hiszek abban is, hogy amire kell nektek a térkép,
az a helyes ügy.
Így igen, megkaphatjátok.
Widgit, add oda nekik!
Kö... Oké. Kösz...
Add már oda neki, Widgit!
- Adom már! - Dehogy adod!
Most... El kell engedned!
Widgit!
- Semmi gáz! Visszahozom. - Ajánlom is!
Tudom, mennyit jelent ez neked, Penelope, és nagyon köszönöm.
Kevin, tudom, mennyire fáj elveszíteni valakit.
Nem akarom, hogy tovább érezd ezt a fájdalmat.
Ments meg a szüleidet!
Menj áldásunkkal és a térképünkkel, Kevin, a bandita!
És Saffron is.
Megmentjük a szüleinket.
Kevin!
- Saffron! - A térkép!
Jól vagy, Kevin?
- Anya, apa! - Dörömbölést hallottunk.
Ejha! Nem semmi rémálom.
De nem is aludtam.
Akkor hogy lehet rémálmod?
Én nem álmodtam.
Csak egy rossz álom, Kevin.
Mini Stonehenge. Jól levesszük őket.
Hát a sárkány pontosan az!
Ti vagytok a banda?
Mi a másik banda vagyunk.
Sandwich grófja, a szendvics feltalálója.
Üdvözöllek Kairóban!
Én meg itt ülök egy mamuton, nem?
Erre nem rohanhattok. Itt egy fal áll.
Tudom, hogy képes vagy rá! Hiszek benned!
Látod, Kevin? Csak egy rossz álom volt.
De nem volt rossz, anya! Elképesztő volt!
- Jártam Afrikában, Mexikóban, Amerikában! - Csodás.
És történelmi alakok beszéltek hozzám, én pedig értettem őket!
- Hűha! - Nézzétek, mutatom!
Gyere le, kicsim, és mesélj még az álmodról!
Mexikó izgis lehetett.
És hogy navigáltál ezekben a mágikus világokban?
Na igen. Csak volt nálad valami atlasz, vagy térkép, vagy valami!
Az meg mi az ágyadon, Kevin?
Iskolai munkának túl furcsa.
Lehet, ettől vannak rémálmaid.
Semmiség.
Valami az. Koszos és ócska.
Add csak ide, Kevin!
Ja. Add ide, Kevin! Majd én kihajítom.
Hogy van Saffron?
De kedves vagy! Nagyon jól van. Nagyon imádjuk.
Persze téged is.
Ne légy féltékeny Saffronra, csak mert ő az idősebb!
Aha! Nem is vagytok a szüleim!
Micsoda? Hogy mondhatsz ilyet, Kevin? Rémes!
Ha valóban a szüleim lennétek, Saffronra a húgomként tekintenétek.
Miről beszélsz?
De a legárulkodóbb, hogy sosem érdekelt benneteket a töri.
Eddig hol voltál?
Kevin és Saffron Haddock Bingley-ből!
Gondolom, a szüleiteket szeretnétek látni.
- Anya! Apa! - Szeva, Kevster!
- Jól vagy, kicsim? - A-Aha.
- Szia, anya! - De magas vagy, Saffron!
Pillanat! Ők az igazi szüleink?
Mert egy kamupárost már láttunk.
Na igen. Honnan tudjuk, hogy ők azok?
Ugyan már, Saff! Ne égess minket!
- Ők azok. - Igen. Tényleg anya és apa.
Annyira örülök, hogy életben vagytok!
Tök kedves.
Rémes lehetett nektek.
Mi?
Hogy az univerzum leggonoszabb lénye ejtett foglyul.
Ő? Ugyan! Nem is olyan rossz.
- Jó haver. Cúcs. - Csúcs hát!
- Remek házigazda. - Jól kijövünk.
Nagyon is.
Én meg... Segítettem beállítani a netet.
Igen. Apád csinált itt „vájfájt”.
T-Tulajdonképpen... wifinek ejtjük.
Én is azt mondtam.
„Vájfáj.” Segítettem beállítani a „vájfájt”.
Bizony. Én meg a berendezésbe nyúltam bele.
Igen. Nézzétek meg emlékekkel teli fotófalamat!
Hogy segíthettél neki? Hót gonosz.
A világot tök szúrósra akarja átalakítani.
Attól, hogy valami modern, Saffron, még nem feltétlenül rossz is.
- Add ide a térképet! - Ja.
Mi a legrosszabb, ami történhet, ha megkapja?
Örökké kínozza az emberiséget.
Vagy még tovább, ha úgy akarom.
Na, ide a térképpel!
Nem! Soha!
- Kérlek! - Nem!
De kimondtam a varázsszót!
Soha!
Akkor a dolgok igen kellemetlenre fordulnak.
Mármint nektek, ugyebár.
Nem nekem, én élvezni fogom minden percét.
Ugyan nem, amíg minket látsz!
Penelope! Tudtam, hogy megmentesz minket!
Igazság szerint elkaptak minket is.
Végre, mindegyiket elkaptam!
Szép volt, Fianna!
- Hogy találtad meg őket? - Odakint álldogáltak.
Odakint álldogáltak?
És elindultak befelé.
Amúgy is bejöttek volna?
És most kérem a jutalmamat!
Azért nem jár jutalom, hogy olyanokat hoztál be, akik amúgy is jöttek.
Mi van?
Elkaptam volna őket nélküled is.
Legfeljebb lelassítottad őket.
Azért kaptak el minket, Kevin, mert segíteni akartunk neked.
Mint kiderült, rémes ötlet volt.
Te meg én. Rémes ötlet, mi?
Nem. A kölykök megmentése az.
Ez nem rólunk szól, Fianna.
Nem mindig.
Fianna! Magánélet, munkahely...
Ott tartottunk, Kevin, hogy átadod a térképet.
Ha kell, vedd el tőle! Mi is úgy szoktuk.
Ja, szépen már kérted, innentől lehet.
Hát, igencsak elveszem.
- Csak tessék! - Simán. Sima liba.
Vedd el hát!
Ha el akarom venni, elveszem.
Nem is tudom. Sikerülne?
- El tudom venni. - Nem is tudom.
És ha valami szofisztikált védelmi rendszer védi?
Ó, szofisztikált... védelmi rendszer? Haha!
És te valahogy túljártál az „agyhúgyúak” eszén?
„Agyhúgyúak”? Úgy kell mondani?
- Húgyagyúak? - Húgyagyúak.
- Mármint ők? - Igen.
Nos, az... nem igazán azért van, hogy tőlem védje meg a térképet.
Hanem azért, hogy te meg ne kaparinthasd.
Valóban, mester!
Nem érhetsz hozzá, míg neked nem adják.
Így sosem lesz a tiéd, mert ki olyan hülye...
Remélem, fájt.
Szóval nem veheted el? Nekünk kell odaadnunk.
Egy dolgot nem árt, ha tudsz, Saffron Haddock.
Megkínozhatlak, hogy az enyém legyen.
És ugyan én volnék az elképzelhetetlen gonoszság élő szobra,
de lehet velem beszélni.
Megmutatom, milyen lehet az életetek, ha átadjátok a térképet.
„Amró”, ugye?
Altónak kell ejteni, de kösz, hogy megpróbáltad.
Nézd, „Amró”!
S mily remekmű az ember!
Mily nemes az értelme! Mily határtalanok tehetségei!
Alakja, mozdulata mily kifejező és bámulatos!
Működésre mily hasonló angyalhoz! Belátásra mily hasonló egy istenséghez!
A világ ékessége! Az élő állatok mintaképe!
És mégis, mi nekem ez a csipetnyi por?
Én nem gyönyörködöm az emberben, nem. Az asszonyban se.
Bravó!
Bravó, Alto!
Igen! Visszataps!
Bravó!
- Emmie! - Ó, Alto!
Imádnak!
Örülök, hogy tetszett, „Amró”. A tiéd lehet.
Hazug alak! Hazudik!
Kevin, több tiszteletet!
Semmi baj. Valóban hazudok.
Vajon mit tartogat a te jövőd, Widgit?
Oké.
- Belepillantok. - Ne! Widgit!
Nem tudom, mihez kezdjünk.
Nekem öt doktorim van, és így sem tudom.
Hál’ istennek itt vagy! Mihez kezdenénk nélküled?
Tudom, mit kell tenni.
Tudtam! A megmentőnk!
Ezt is ki tudod nyitni?
Ja. Simán.
Add meg neki, amit csak akar!
Nos, Widgit és „Amró” boldogok a jövőképpel.
Lehet, jobb is így, Kevin.
Lássuk, mit tartogat Bittelignek a jövő!
Nem tudsz olyat mutatni, amitől veled dolgoznék.
Szeretem Kevint.
Kevin miatt értékelem a jóságot és őszinteséget.
Ó, az én vagyok.
Ó, mi vagyunk azok.
Amit most látunk, az, ahogy te elképzeled a jövőt?
- Igen. - Oké, de ez nem is a jövő.
- De én boldog vagyok.
Itt és most.
- Most. - Most boldog vagyok.
Itt és most. Itt vagyok.
Itt akarsz lenni, a Színtiszta Gonosz foglyaként?
Azt akarom, hogy együtt legyünk.
- Na jó. Felfedeztem egy problémát. - Nem mondod?
De mondom. Hogy lehet, hogy ha ebben együtt vagyunk,
én is megkaphassam azt, amit én akarok?
Hogy lehetnél egyszerre két helyen?
- Nem sok értelme van. - Na ja.
Nos, bonyolult.
Én viszont csak egy ember vagyok, így nem lehetek az ő vágyálmában,
és mellette az enyémben is.
Értem én, nyugi! Megnéznéd, kérlek?
Erre mondom: „Részeg vagyok.”
Te zsivány!
Mire tanítod a gyerekeket?
Ne már, apa! Anya a legjobb!
Tudom én, de...
szerintem odaégeti a reggelit.
A vegán szalonna!
Ez...
Ó, Tűzvihar!
Látom rajtad, hogy tetszik.
Mosolyogsz.
Nem azért, mert tetszik.
Hanem azért, mert nincs akkora hatalmad, mint gondolod.
Dehogy nincs.
- De van. Tök hatalmas. - Hogyne lenne!
Nyilván nincs.
Mert akkor tudnád, hogy amit mutattál, arra vágyom a legkevésbé.
Tudom, hogy erre vágysz.
Figyeltelek, ahogy veszélybe sodortad a barátaidat, csak hogy vele légy.
De mint kiderült, Gavin nem szeret,
és el sem tudok képzelni annál rosszabbat, mint arra kényszeríteni, hogy szeressen,
miközben nem is tud róla.
Hát, nem lehet mindenkinek megfelelni.
Látod, Kevin, Penelope kivételével
mindenki sokkal boldogabb így.
Hát nem ér ez meg egy hülye térképet?
Az én jövőmet még nem mutattad meg.
A te jövőd pont olyan lesz, mint a múltad.
A házadban, a szüleiddel, a húgoddal.
Esetleg kicsivel magasabbá teszlek. Úgy jó lesz?
Az iskolában visszaveszünk a gyökerekből.
Gondolom, a te személyiségeddel állandóan zaklatnak.
Mit gondolsz, Saff?
Frászt!
Nem hinném.
„Nem hinném.”
Ha nem adjátok ide, rossz kezekbe kerülhet.
Aki alatt természetesen a Legfelsőbb Lényt értem.
Hogy lehetne a térkép tulajdonosa „rossz kéz”?
Mert eltörölné az emberi történelmet, és elölről kezdené az egészet.
Nullázásnak hívja.
Képzeld csak el, Kevin!
Az emberiség történelme eltörlődik.
Soha többé elő nem kerül.
Mindenki, akit valaha szerettél, huss, örökre eltűnik.
Bizonyos részeket már el is törölt.
Az üresség...
Nem akarom elpusztítani a világot.
Csak nyomorúságos hellyé tenni.
Annyira nem is hangzik rosszul.
Ugye, Kevin?
Szóval, amíg ide nem adod, addig foglak kínozni.
Hogyan? Elveszed a könyveit?
Dehogy! A szeretteit fogom kínozni.
- Ne! - Ne!
Minket nem kínoz.
Add...
- ...ide... - Ne! Ne bántsd őket!
- ...a... - Állj!
...térképet...
- ...Kevin! - Ne bántsd őket!
Állj!
A főnök az!
Istenkém!
Tahóság zárt térben villámot szórni!
- Ja, ja! Az szabadtéri dolog! - Bizony!
Bocs! Elloptuk a térképet. Bocsesz!
Színtiszta Gonosz!
A legromlottabb dolog, amit valaha alkottam.
- Tahó. - Na mármost, Kevin!
Mi lenne, ha jót cselekednél, és átpasszolnád a térképet?
Ne feledd, hogy el akarja törölni az emberiséget!
Ó, igen! Megvan!
Mi lesz, Kevster?
Állítsd le Fiannát!
Gyerekjáték. Valami nehezebb feltétel?
Ez komoly? Azon agyalsz, hogy neki adnád?
- Fianna! - Igen, bébi?
- Tűnés! - Oké. Később tali!
- Widgit! Majd hívj! - Oké!
Megvan még a számom?
- Persze. - Bocs, de mi ez az egész?
- Ne adjam meg megint? - Öö, nem kell.
Nem lehetne ezt máskor?
Éppen benne vagyunk valamiben.
- Felőlem... - De kinyílt a csipája!
Ugye? Kinyírnám, de szükségem van rá.
Engedd el a szüleimet, és helyezd vissza őket a saját idejükbe!
Ó, Kevin, annyira nem is rossz itt.
Hogy mondhatsz ilyet?
Hogy érted?
Mindent feltett, hogy megmentsen, erre ez a reakció?
Kösz, Saff!
Saffronnak igaza van.
Hallgassatok rám!
Hazamentek.
Felőlem... Úgyis csak csalinak kellettek, és ide is csaltalak.
És mi lesz a nyomtatóddal?
Hát, nagyon kell a térkép.
- Azta! - Istenkém!
- Nekem is megy. - Otthon vannak, biztonságban.
Tuti, hogy visszaküldte őket? Megbízhatatlan alak.
Etesselek meg a kutyámmal?
Tessék, nézzétek!
- Rémes volt. - Ott vannak.
Élik a kis életüket a kis házukban.
Nem álmodtál valami rémeset, Mike?
Mi?
Kevin. Régi jó barátom, Kevin,
emlékszel, amikor a menő fehérségben lógtunk együtt,
és mindenféle dolgokat ajánlottam?
Találékony fiatalember vagy te.
Mindenre képes vagyok, Kevin!
Bármit megkaphatsz... vagy bárkit.
Bármit megkaphatsz. Akármit. Amit csak akarsz.
Ez még mindig megtörténhet, ha megkapom a térképet.
Természetesen nem veszem el tőle.
Engedély nélkül elvenni valamit
nem szép dolog.
Ugye, Penelope?
Szóval, add csak ide, és megyek is!
Nem is tudom.
Hogyhogy nem tudod?
Nem hiszem, hogy a világegyetem nullázása jó lenne.
Nem kéne gondolkodnod.
Amikor valamire azt mondom, hogy az a jó,
akkor az a jó, mert soha nem tévedek.
Szerintem ebben most igenis tévedsz.
Kevin! Viszály, háború, éhség, moszkitók...
Rémes dolgok.
Hibák. És megszabadulhatok tőlük.
A folytatásban, azaz a Föld 2-ben nem fognak létezni.
De minden jót is eltörölsz vele.
- Hát, ja. - Ne hallgass rá, Kevin!
Azt hiszi, hogy a teremtés úgy megy, ahogy elképzeli.
Hogy semmi sem változik, csak ha engedi. Hogy minden változatlan marad.
És hogy ő az egyetlen, aki beleszólhat, hogy nézzen ki egy levél,
milyen színű legyen, és mennyire hegyes!
Mit tudsz te a teremtésről, tolvaj?
Azt, hogy kaotikus és irányíthatatlan.
Meg azt, hogy próbálkozást jelent,
amiből valami más lesz, és ez a más néha jobb.
Nos, tévedsz, oké?
Mind tévedtek. A világ rossz.
Tökéletlen. De ha megkapom a térképet, megjavítom.
- Add ide, te kis... - Ellenvetés!
Istenkém, kezdődik...
Ha odaadod, eltörli az emberiség történelmét.
Ha nekem adod, megmarad.
Csak nyomorultabb lesz.
Ez ám a dilemma!
Kemény dió, mi, Kevin?
Nagy a teher a válladon.
Add ide!
Meghoztam a döntésemet.
Tudtam, hogy számíthatok rád. Kösz, Kevin!
Mike, ez a párna csomós.
Uncsi ez a műsor.
Ja, Kevin imádná.
Ó, igen. Kevsternek nagyon bejönne.
- Az ő ízlésének tök megfelel. - Ja.
- Imádja az uncsi dolgokat. - Ugye?
- Nem értem a gyerekeket. - Én sem.
- Mi? - Ne!
Ne!
Igen, mester! Igen!
És ez egyszer a rosszfiú nyert!
Igen!
Mekkora nyomorult már!
Ja. Szép volt!
Sikerült, Saff!
Megmentettük őket!
Ja, szerintem is.
- Megvan! Megvan! - Megteszed?
Vesztettem.
Én nem veszítek!
Én nyerek, és nyerni is fogok!
Mi? Miért nem működik?
Mert az erőd itt hatástalan.
Mi a...
- Lépnünk kell! Gyerünk! Futás! - Ajaj!
Lehet, most te győztél, de csak átmenetileg!
Igen!
Csak az erődön kívül működik.
Oké.
Oké, Kevin, tuti, hogy jó okod volt rá,
de engem mégis aggaszt, hogy az univerzum leghatalmasabb erejű tárgyát
az univerzum leggonoszabb lényének adtad.
Valóban az univerzum leggonoszabb lényéhez került
az univerzum leghatalmasabb erejű tárgya?
Igen, mind láttuk, ahogy átadtad.
Ó, valóban?
Ha ebben együtt vagyunk, én hogy kapom meg azt, amit én akarok?
Értem én, nyugi! Megnéznéd, kérlek?
Kicseréltétek az uzsisdobozt?
Ki hát!
Hosszú éjszaka lesz ez.
- Szép munka! - Bravó!
Mindig hittem benned.
Így, hogy túljártunk a Színtiszta Gonosz eszén és megmentettük a világot,
megmutattuk a Legfelsőbb Lénynek, hogy nem csak rekettyéstervezők vagyunk.
Úgy, úgy. Nagyon is.
És végre arra használhatjuk a térképet, amire kell.
Ami mi is?
Hát, nekem az univerzum alaprajzának tűnik.
Teremthetünk egyet magunknak?
Ó, kösz, de nem vagyok olyan éhes.
Benne van a térkép. És te vagy a térképmester.
- Kösz, Kevin! - Mondtam, hogy visszaadom.
Nagyon köszönöm. Pedig annyi gonosz dolgot mondtam rólad!
- Mi is. - A háta mögött is.
- És most merre? - Én csak úgy utazgatnék.
Menjünk vissza Harlembe!
Ezzel valami nem stimmel.
- Mi az? - Ez meg mi?
- Mi? - Mi a fene az?
- Nem a térkép. - Ne, ne!
- Szép volt, Kevin! - Ne! Ne, ne, ne!
Kutassátok át a fiút!
A hátizsákban van? Ott van?
Benne volt.
Ne!
Nem, ez nem a térkép. Nem, nem.
De hogy történhetett?
KÉSZÜLT RÉSZBEN TERRY GILLIAM
ÉS MICHAEL PALIN KARAKTEREI
ÉS A „TIME BANDITS” CÍMŰ FILM ALAPJÁN
A feliratot fordította: Varga Attila