Hallo, Hen. Jeg heter Bittelig.
Og jeg vet hvordan du har det.
- Hm? - Du er jo så stor. Jeg har samme problem.
Å slå hodet i dørkarmen er et konstant problem.
Ikke sant?
Hei, Hen. Jeg heter Kevin Haddock.
Hallo, "Kelvin Hammock".
Jeg prøver å redde foreldrene mine. Vil du hjelpe oss?
Ja. Jeg elsker å hjelpe folk.
Kan du ta oss med til Mørkets fort?
Du sa ikke at dere måtte dit.
Vær så snill. Foreldrene mine er fanget der.
OK.
Jeg skal gjøre det. Jeg tar dere med så nært som jeg tør.
Ja.
Hva er planen din, Kevin?
Jeg planlegger å be Ren Ondskap slippe foreldrene våre fri.
Det vet jeg. Men hva er planen?
- Bare det. Spørre ham. - Og hva gjør du når han ignorerer deg?
Det tror jeg ikke han gjør.
Jeg tror han blir forbløffet over hvor glad i foreldrene våre vi er.
Du vet vel at han er ond?
Han har nok aldri sett noe sånt før, og så går han med på å slippe dem fri.
Jeg tror ikke dette er en plan.
Det er en plan, men det er en plan som vil mislykkes totalt.
Jeg har vært involvert i noen dumme planer, og dette er den verste.
Slapp av. Jeg har en god plan.
Reisen vår er fullført.
Vel, Gavin, dette er kanskje siste gangen du ser meg i live.
Ja.
Jeg tar med disse ungene til Mørkets fort.
Mange anser det som uselvisk. Det kan jeg ikke avgjøre.
- Det er modig av deg. - Jeg bryr meg ikke om hva du synes.
- Uansett, adjø, Gavin. - Adjø, Penelope.
Vi skal få dere til porten til Mørkets fort.
- Men ikke lenger. - Nei.
Går det bra med deg?
Det går fint. Det går helt fint.
Takk, Hen! Hen! Takk, Hen!
Dere.
- Dere. Fortet er der borte. - Det er der.
Nå som vi er nærmere, er det verre enn jeg trodde.
Det er der foreldrene våre er.
Du store.
Jeg har en idé om hvordan du kommer deg inn, Kevin.
Jeg har faktisk ingen idé om hvordan du kommer deg inn, Kevin.
- Påvirker det planen? - Ja, litt. Vi må komme oss inn.
Gjem dere.
Å nei, jeg har avslørt den hemmelige inngangen til Mørkets fort.
- Jeg håper ingen følger etter meg inn. - Ikke se meg, ikke se meg.
Han så meg ikke.
- Ha det, Kevin. Ha det gøy. - Ikke gjør noe jeg ikke ville gjort.
Dere kan bli med og hjelpe oss.
Vel...
- Nei, for... - Vi ga et løfte.
Jeg tror ikke...
- Vi kan ikke... - Dere har rett.
Vi ble enige om ikke å hjelpe deg, og vi må holde ord.
Det er greit, men vi trenger en ting til av dere.
Hva som helst.
- Alt dere trenger. - Vi trenger kartet.
- Nei. - Hva?
- Vi trenger det. - Å nei.
Widgit, vi trenger det egentlig ikke. Men Kevin gjør det.
Vi trenger det. Ellers blir vi værende her.
Kevin og "Savlon". Jeg tror dere klarer dette.
Og uansett hva dere trenger kartet til, så vet jeg at det er de riktige grunnene.
Så dere kan få det. Widgit, gi ham kartet.
- OK. Takk... - Gi ham det.
- Jeg gjør det. - Nei.
Du må slippe det. Widgit.
- Jeg skal ta det med tilbake. - Det er best for deg.
Jeg vet hvor viktig dette er for deg, Penelope, og jeg setter pris på det.
Jeg forstår smerten ved å miste noen, og jeg vil ikke at du skal ha den smerten.
Redd foreldrene deres.
Gå med vår velsignelse og kartet, Kevin banditt.
Og Saffron også.
Vi skal redde foreldrene våre.
Kevin!
- Saffron! - Kartet.
Kevin, er alt i orden?
- Mamma, pappa! - Vi hørte smell.
- Du må ha hatt litt av et mareritt. - Men jeg sov ikke.
- Hvordan hadde du mareritt da? - Jeg tror ikke det var det.
Du hadde bare mareritt, Kevin.
Mini-Stonehenger. Vi lopper dem.
Det er det en drage er!
Er dere gjengen? Vi er den andre gjengen.
- Oppfinneren av sandwichen. - Velkommen til Kairo.
- For jeg rir på en mammut. - Det er en mur her.
Du klarer det. Jeg har tro på deg.
Ser du, Kevin? Det var bare en vond drøm.
Den var ikke vond, mamma. Den var utrolig.
- Jeg dro til Afrika og Mexico og USA. - Så fint.
Folk fra hele historien snakket med meg, og jeg forsto dem.
- Wow. - Se, se, se.
Kom ned og fortell oss mer om denne drømmen.
Mexico må ha vært spennende.
Hvordan navigerte du mellom disse drømmeverdenene?
Ja. Du må ha hatt et atlas eller et kart.
Hva er det på sengen din, Kevin?
Er det et skoleprosjekt? Det ser rart ut. Kanskje det er det som gir deg mareritt.
Det er ingenting.
Noe må det være. Det ser skittent og gammelt ut. Gi meg det, Kevin.
Ja. Gi meg det. Jeg skal fjerne det for deg.
Hvordan går det med Saffron?
Du er en snill gutt. Hun har det bra. Vi er så glad i henne.
Men vi er så glad i deg også.
Ikke bli sjalu på Saffron bare fordi hun er eldst.
- Dere er ikke foreldrene mine. - Noe så fælt. Hva er det du sier?
Hvis dere var foreldrene mine, ville dere trodd at Saffron var yngst.
Hva snakker du om?
Men det mest avslørende er at dere aldri har vært opptatt av historie før.
- Jeg lurte på når du skulle komme. - Kevin og Saffron Haddock av Bingley.
Dere er nok her for å treffe foreldrene deres.
- Mamma. Pappa. - Hei, Kevster.
- Går det bra? - Ja.
- Hei, mamma. - Saffron, du ser høy ut.
Er de virkelig foreldrene våre? Vi har sett ett falskt par alt.
- Ja. Hvordan vet vi at de er ekte? - Saff, da. Ikke gjør det pinlig.
- Det er dem. - Ja. Det er virkelig mamma og pappa.
Jeg er så glad for at dere lever.
Så snilt.
- Det må ha vært fryktelig for dere. - Hva?
Å bli fanget av universets ondeste skapning.
Ham? Nei, han er ikke så ille.
- Bra kar. Toppers. - Bra kar.
- En god vert. - Vi kommer godt overens.
Jeg hjalp ham med internettilkoblingen.
Ja. Faren din satte opp "wayfayen" vår.
Nei, det uttales wifi.
- Det var det jeg sa. - "Wayfay." Jeg hjalp ham med "wayfayen".
Ja. Og jeg hjalp ham med pynten.
Ja. Se på fotoveggen min med masse fine minner.
Hvorfor hjelper dere ham? Han er ond. Han vil gjøre hele verden taggete.
Du skal ikke avvise ideer bare fordi de er moderne, Saffron.
- Gi meg kartet. - Ja. Hva er det verste som kan skje?
Han torturerer hele menneskeheten for alltid.
Eller lenger hvis jeg velger det.
- Gi meg kartet. - Nei, aldri.
- Vær så snill. - Nei.
- Men jeg sa "vær så snill". - Aldri.
Da kommer det til å bli veldig ubehagelig. Ubehagelig for deg.
Ikke for meg, som kommer til å nyte hvert minutt.
Ikke mens vi er her.
Penelope. Vi visste at du ville redde oss.
- Vi ble faktisk også fanget. - Endelig fanget jeg alle disse.
Bra, Fianna.
- Hvordan fant du dem? - De var like utenfor.
Var de like utenfor?
- De var på vei inn. - Og de var på vei inn uansett?
Jeg vil ha belønningen.
Du får ikke belønning for å ta dem med inn et sted der de var på vei.
Hva?
Jeg ville tatt dem straks de kom inn. Om noe forsinket du dem.
Vi ble fanget fordi vi bestemte oss for å redde dere, Kevin.
- Det var en dum idé. - Dum idé at vi møtes?
Nei, dum idé å redde ungene.
Det handler ikke om oss, Fianna. Ikke alltid.
Fianna. Personlig tid, arbeidstid.
Kevin, du skulle til å gi meg kartet.
Ta det hvis du vil ha det. Det er det vi gjør.
- Du spurte pent, så bare gjør det. - Jeg kommer nok til å ta det.
- Gjør det da. - Jeg kunne gjort det.
- Så gjør det da. - Om jeg ville ta det, hadde jeg tatt det.
Jeg lurer på om du kan det.
- Jeg kan ta det. - Jeg vet ikke.
Kanskje kartet har et overordnet sikkerhetssystem installert.
Et overordnet sikkerhetssystem.
Og du klarte å overliste det med denne gjengen mikleduster?
Er det mikleduster?
- Dustemikler? - Dustemikler.
- Disse dustemiklene? - Ja.
Ja. Det er ikke der for å hindre meg i å ta kartet.
Det er tydeligvis der for å hindre deg.
Det stemmer jo, mester. Du kan ikke røre det uten at noen gir deg det.
Og hvem ville vært så dumme...
- Jeg håper det gjorde vondt. - Så du kan ikke ta det? Vi må gi deg det?
La oss ha en ting klart, Saffron Haddock, jeg kan torturere dere for å få kartet.
Men selv om jeg er den ultimate onde skapningen,
så er jeg en rimelig person.
La meg vise dere hvordan livet deres kan bli hvis dere gir meg kartet.
"All-to" ikke sant?
Det uttales Alto, men takk for at du prøver.
Se på dette, "All-to".
For et mesterverk mennesket er.
Så nobelt i fornuften, så ubegrensede evner.
Så uttrykksfullt i form og bevegelse.
Som en engel i handling, som en gud i tankekraft.
Verdens skjønnhet, dyrenes forbilde.
Men hva er denne kvintessensen av støv for meg?
Jeg finner ingen glede i noen mann. Og heller ikke noen kvinne.
Bravo!
Bravo, Alto!
Ja! Encore!
Bravo!
- Emmie. - Å, Alto.
De elsker meg.
Jeg er glad du likte det, "All-to". Alt det kan bli ditt.
Han er en løgner. Han lyver.
- Kevin, ikke vær så uforskammet. - Det er greit. Jeg lyver mye.
Jeg lurer på hva framtiden har i vente for deg, Widgit.
Greit.
- Jeg tar en titt. - Nei! Widgit.
Jeg vet ikke svaret.
Jeg har fem doktorgrader, og jeg aner ikke.
Gudskjelov at du kom. Vi vet ikke hva vi skal gjøre.
Jeg vet hva vi gjør.
Vi visste at du ville redde oss. Og kan du åpne dette glasset?
Ja. Det kan jeg gjøre så lett.
La oss gi mannen hva han enn vil.
Widgit og "All-to" virker fornøyde med framtiden.
Kanskje det er best sånn, Kevin.
La oss se hva framtiden kan bringe Bittelig.
Du kan ikke vise meg noe som gjør at jeg samarbeider med deg.
Jeg er glad i Kevin. Han fikk meg til å sette pris på å være god og ekte.
Det er meg.
Det er oss.
Så din framtidsfantasi er det vi opplever nå?
- Ja. - Ja, men det er ikke framtiden.
- Det er ikke framtiden. - Men jeg er lykkelig. Her og nå.
- Nå. - Jeg er lykkelig nå. Jeg er her.
- Vil du være her? Fanget av Ren Ondskap? - Jeg vil bare at vi skal være sammen.
- Jeg kan se et problem. - Jaså, du?
Ja. Hvis vi alle er i hans fantasi,
hvordan kan jeg få det jeg vil ha hvis jeg er opptatt med det han vil
Hvordan kan man være to steder samtidig? Det gir ikke mening.
Vel, det er komplisert.
Jeg er bare én person, så jeg kan ikke være i hans framtidsfantasi
og det jeg vil.
Jeg skjønner hva du mener. Bare se på greia.
Jeg sa: "Jeg er så full."
Du er fæl. Hva lærer du disse ungene?
- Nei, pappa. Mamma er best. - Jeg vet at mamma er best, men...
...jeg tror hun svir frokosten vår.
Vegetarbaconet.
Det...
Å, Firestorm.
Jeg ser at du liker det. Du smiler.
Jeg smiler ikke fordi jeg liker det.
Jeg smiler fordi du ikke er så mektig som du tror.
Jeg er det.
- Det er han absolutt. - Så klart.
Nei, du er åpenbart ikke det.
Da ville du visst at det du viste meg, er det siste jeg vil.
Jeg vet at det er det du vil.
Jeg så deg reise i tid og sette vennene dine i fare for å være sammen med ham.
Men det viste seg at Gavin ikke elsker meg.
Og jeg kan ikke forestille meg noe verre enn å se ham bli tvunget til å elske meg
uten engang å vite det.
Man kan ikke gjøre alle fornøyde.
Der ser du, Kevin. Med unntak av Penelope, blir alle lykkeligere på denne måten.
Er ikke det verdt et dumt, lite kart?
Du har ikke vist meg min framtid.
For deg går ting tilbake til som de var.
Huset ditt, foreldrene dine, lillesøsteren din.
Jeg kan gjøre deg litt høyere. Vil du det?
Kanskje litt færre mobbere på skolen.
Du blir nok mobbet ofte med den personligheten din.
Hva synes du, Saff?
Niks.
Nei, jeg tror ikke det.
"Jeg tror ikke det."
Hvis du ikke gir meg det, kan det ende i feil hender.
Og med det mener jeg selvsagt Høyeste Vesen.
Hvordan kan kartets eier være feil hender?
Han vil bruke det til å slette menneskehistorien og starte på nytt.
Han kaller det den store omstarten.
Forestill deg det, Kevin. Hele menneskehistorien slettet.
Blir aldri sett igjen.
Alle du har vært glad i, blir borte, som om de aldri har eksistert.
Han har begynt å slette deler av det alt.
Tomrommet.
Jeg vil ikke ødelegge verden. Jeg vil bare gjøre den til et miserabelt sted.
Det høres da ikke så ille ut.
Eller hva, Kevin?
Så jeg skal torturere deg til du gir meg det.
Ved å ta fra ham bøkene?
Ved å torturere de han er mest glad i.
- Nei. - Nei.
Det er ikke oss.
Gi...
- ...meg... - Nei, slutt å pine dem.
- ...dette... - Stopp!
...kartet...
- ...Kevin. - Slutt å pine dem.
Slutt!
Det er sjefen.
- Herregud. - Det er uforskammet å lyne innendørs.
- Ja. Lyning gjør man ute. - Ja!
Unnskyld. Vi stjal kartet.
Ren Ondskap. Det fæleste jeg har skapt.
- Så frekt. - Kevin.
Hva med å gjøre det rette og gi meg kartet?
Husk at han vil utslette menneskeheten.
Å ja. Der er det.
Kom igjen, Kevster.
- Send bort Fianna. - For enkelt. Gi meg noe vanskeligere.
Vurderer du å gi ham det?
- Fianna. - Ja, søten?
- Forsvinn. - OK. Ses senere.
- Widgit. Ring meg. - Ja da.
Har du nummeret...
- Ja. - Hva er det som skjer?
- Vil du ha det på nytt? - Nei.
- Kan dere gjøre dette en annen gang? - Vi er opptatt med noe, dere.
- Samme det. - Hører du dette?
Ja. Jeg ville utslettet henne, men hun er nyttig.
Sett fri foreldrene mine, og send dem til sin egen tid.
Å, Kevin. Det er ikke så ille her.
- Hvordan kan du si det? - Unnskyld?
Han risikerte alt for å redde dere, og dette er det han får?
Takk, Saff.
Saffron har rett.
Jeg vet best, mamma og pappa. Dere skal hjem.
Greit. Jeg brukte dem bare til å lure deg hit, og du er blitt lurt.
- Jeg skulle sette opp skriveren din. - Jeg vil virkelig ha kartet.
- Wow. - Du store min.
- Det kunne jeg gjort. - Nå er de trygt hjemme.
Er du sikker på at han sendte dem hjem? Han er ikke til å stole på.
Jeg kunne fôret hunden med deg.
Her. Se.
- Hun var fæl. - Der er de.
Tilbake til å leve de små livene i det lille huset.
- Hadde du en rar drøm i natt, Mike? - Hæ?
Kevin. Min gamle, kjære venn Kevin,
husker du da vi hang sammen på det kule, hvite stedet,
og jeg lovet deg alle de tingene?
Du er en oppfinnsom, ung mann. Jeg kan gjøre hva som helst, Kevin.
Du kan få hva som helst eller hvem som helst.
Du kan få hva som helst. Alt du vil
Jeg kan fortsatt få det til å skje hvis du gir meg kartet.
Jeg kommer selvsagt ikke til å ta det. Å ta noe fra noen uten tillatelse
ville ikke vært bra. Eller hva, Penelope?
Så gi meg kartet, så drar jeg.
- Ikke sikker. - Hva mener du?
Jeg synes ikke det er riktig å omstarte universet.
Du trenger ikke å tenke. Når jeg sier noe, er det riktig per definisjon.
Det er det rette, for jeg har alltid rett.
Jeg tror ikke du har rett denne gangen.
Kevin. Strid, krig, sult, mygg.
Alle de fæle tingene. De var feil, og jeg kan få dem bort.
De vil ikke eksistere i Jorden 2, oppfølgeren.
Men du tar med alt det som er godt.
- Ja. - Kevin, ikke hør på ham.
Han tror skapelse er noe som er akkurat som han vil.
Det forandrer seg ikke hvis han ikke vil, og han får det til å forbli helt likt.
Og han er den eneste som har noe å si om hvordan det ser ut
og hvilken farge det er og hvor skarpt løvet er.
Hva vet vel du om skapelse, tyv?
Jeg vet at det er rotete og ukontrollerbart.
Jeg vet at det er å prøve å gjøre noe,
og så blir det noe annet, og kanskje det andre er bedre.
Du tar feil.
Dere tar alle feil, og verden er feil.
Den er mangelfull, og jeg kan reparere den hvis du gir meg kartet.
- Lang over, din lille... - Motsigelse.
Nå er vi i gang.
Gi det til ham, og han utsletter menneskehistorien.
Gi meg det, og jeg beholder menneskehistorien.
Jeg gjør den bare miserabel.
- Det er et dilemma. - Er det ikke vanskelig, Kevin?
Det er en tung bør på skuldrene dine.
Gi meg det. Gi meg det. Gi meg det.
Jeg har bestemt meg.
Jeg visste at du var på min side. Takk, Kevin.
Mike, denne puta er klumpete.
- Dette programmet er kjedelig. - Kevin ville elsket det.
Ja, Kevster ville absolutt elsket det.
- Det er noe for ham. - Ja.
- Han elsker kjedelige ting. - Jeg forstår ikke ungene våre.
- Hva? - Nei!
Nei.
Ja, mester. Ja!
En seier for meg, slemmingen, for en gangs skyld!
Ja!
For en elendig skapning.
Ja. Bra gjort.
Vi klarte det, Saff. Vi reddet mamma og pappa.
Ja, vi gjorde visst det.
- Har det. - Gjør du det?
Jeg tapte.
Jeg kan ikke tape. Jeg vinner, og jeg skal vinne.
- Hvorfor gikk det ikke? - Kreftene dine fungerer ikke her.
Hva i...
På tide å dra.
Du kan kanskje vunnet foreløpig, men jeg kommer tilbake.
Ja!
Du må stå utenfor fortet.
OK. Kevin, du hadde sikkert en god grunn.
Men jeg er litt bekymret for at du ga universets ondeste person
universets mektigste objekt.
Ga jeg ga universets ondeste person universets mektigste objekt?
- Ja, vi så deg. - Gjorde jeg det?
Hvis vi er i hans, hvordan får jeg det jeg vil
Jeg skjønner hva du mener. Bare se på greia.
Byttet dere matbokser?
Ja, det gjorde vi.
Det blir en lang kveld.
- Dyktig gjort, dere to. - Bravo.
Jeg har alltid trodd på dere.
Ved å redde verden og lure Ren Ondskap
har vi vist Høyeste Vesen at vi er mer enn buskdesignere.
Ja, det har vi.
Men nå kan vi bruke kartet til det det var ment til.
Som er?
Det høres ut som plantegningen for universet.
Kan vi starte vår egen skapelse?
Jeg er ikke særlig sulten.
Kartet er inni, og du er kartmesteren.
- Takk, Kevin. - Jeg skulle jo gi det tilbake.
Jeg setter pris på det. Jeg har sagt så mye stygt om deg.
- Det gjorde alle. - Bak ryggen hans.
- Hvor skal vi dra? - Jeg vil bare reise.
- La oss dra tilbake til Harlem. - Det ser ikke riktig ut.
Hva?
- Hva? - Hva i helvete er det?
- Det er ikke kartet. - Flott, Kevin.
Ransak gutten!
- Leter du i ryggsekken? Er det der? - Det var inni der.
Nei!
Nei, dette er ikke kartet. Ikke dette.
Hvordan kan dette ha skjedd?
DELVIS BASERT PÅ KARAKTERENE SKAPT AV TERRY GILLIAM OG MICHAEL PALIN
BASERT PÅ FILMEN "TIME BANDITS"
Tekst: Evy Hvidsten