ЗЕМЛЯ МАЙБУТНЬОГО: СВІТ ЗА МЕЖАМИ
Уже ввімкнули?
Так. Отже, представтеся.
Вітаю. Я Френк. Як життя?
Не відповідайте. Це риторичне питання.
Ну що ж. Давайте я введу вас у курс справ.
Це історія про майбутнє.
А майбутнє
може бути страшним.
Що?
Ви дійсно хочете сказати "страшним"?
Так, я хочу сказати "страшним".
- Добре. - Добре.
Майбутнє може бути страшним.
Корумповані уряди,
перенаселення,
війни на всіх континентах,
голод, нестача води, екологічні катастрофи...
А також наукові прориви, дива й краса...
Можна мене не перебивати?
Так. Тільки спробуйте додати оптимізму.
- "Оптимізму"? - Так, кажіть, що хочете...
Я не зможу сказати їм нічого, якщо ти перебиватимеш.
Ваша правда. Вибачте.
Так от,
з кожною секундою, що спливає, ми все більше наближаємося...
Придумала. Розкажіть про той випадок, коли...
Я нічого їм не розкажу, доки не розповім про це.
Тоді можна почати з чогось іншого, будь ласка?
Добре. З чого ти пропонуєш почати?
Ви постійно кажете, що майбутнє не завжди було таким, правда?
Так. У моєму дитинстві майбутнє було...
- Інакшим, так? - Авжеж.
Гаразд, чудово. Почніть із цього.
Добре. У моєму дитинстві майбутнє було інакшим.
Флашінг-Медоуз - Корона-парк. Всесвітня виставка.
Не забувайте свої речі
і ласкаво просимо в майбутнє.
Дивися під ноги, малий.
ВСЕСВІТНЯ ВИСТАВКА У НЬЮ-ЙОРКУ, 1964 РІК
"ҐРЕЙХАУНД"
ВСЕСВІТНЯ ВИСТАВКА ЗМАГАННЯ ВИНАХІДНИКІВ
- Доброго дня, сер. - Чим можу допомогти?
Мене звати Джон Френсіс Вокер. Я прийшов виграти $50.
Невже?
Я розібрав його, щоб можна було зняти азотну камеру.
Оскільки автобус по дорозі підкидало,
а азот самі знаєте який.
Я міг би поставити перекисно-водневий двигун.
"Белл Лебс" ставили такий на ракетний ранець, і були проблеми
з маневреністю, тривалістю польоту й тому подібним.
Це реактивний рюкзак.
Як бачите.
Ти його сам зробив?
Афіно, що ти тут робиш?
То так чи ні?
Що?
Ти його сам зробив?
Сам.
Для чого?
Мабуть, набридло чекати, доки хтось зробить це за мене.
Він працює?
Звісно. Так.
Зазвичай.
Тільки взагалі-то він не зовсім
літає.
Але якби він
таки літав, для чого б він використовувався?
Яким чином би ваш ранець змінив світ на краще?
А просто для розваги не можна?
Містере Вокер, скажіть, що ви здатні не тільки на розваги.
Нема нічого неможливого.
Я не знаю, що це означає.
Якби я побачив на вулиці, що наді мною летить малий із таким ранцем,
я б повірив у те, що неможливого нема.
Це б мене надихнуло.
Хіба це не зробило б світ кращим?
Мабуть, зробило б.
Якби ранець працював.
На жаль,
він не працює.
А те, що не працює, позбавлене сенсу.
Дякую, що зайшли, містере Вокер.
Але я можу зробити так, щоб він працював!
Хвалю за завзяття.
Але до того часу, юначе,
розважайтеся.
Ні в якому разі.
Мені він подобається.
Афіно, ні.
ПАЛАЦ ВИНАХОДІВ
Чому ти вирішив, що змусиш його літати?
Бо я оптиміст.
- Ти марнуєш час. - Ні!
- Клятий мотлох. - Це не мотлох!
Він не працює.
Я зроблю так, щоб запрацював.
Ні, не зробиш!
Я не здамся.
Не обертайся. Поводься природно.
Що я тобі щойно сказала?
- Вибач. - Не розмовляй.
Подивися вбік. На п'яту годину.
Як на годиннику, розумієш?
Туди, де п'ята година.
Он туди.
Я піду з ними.
А ти рахуй до 20, а тоді йди на нами. Але так, щоб тебе не помітили.
Хто ти?
Я - майбутнє, Френку Вокере.
"Тісний світ" від УОЛТА ДИСНЕЯ
Гарно. Тобі подобається?
Подорожуйте цілим світом
в атракціоні від Уолта Диснея "Тісний світ".
Створено з повагою до ЮНІСЕФ і дітей всього світу.
Перепрошую.
Це найщасливіший круїз вашого життя.
Вибачте.
Даруйте.
Вибачте, доведеться чекати наступного човна.
Усього за хвилину буде наступний човен.
Є тут хто?
Агов?
Тут хтось є?
Доброго дня. Прошу сісти у транспорт.
Об'єкт активовано.
ОСОБЛИВИЙ
Одягніть захисний шолом, щоб уникнути серйозних травм.
З: ВСЕСВІТНЯ ВИСТАВКА У: ЗАВТРА
"Травм"?
Транспортування почнеться за 10 секунд.
Чекайте!
Стійте!
- П'ять. - Зачекайте!
- Чотири. - Ні!
Три.
Два.
Один.
Ні, перша й друга черги ще...
ВХІД ЗАБОРОНЕНО
Гей! Це моє!
Ти що, його відремонтував?
Агов!
Он він.
Чуєш?
Гей!
Тепер він працює.
То де це я?
І тут усе пішло коту під хвіст.
- От лихо. - Так і було.
Тільки-но ви сказали їм про синє небо, реактивні ранці й надію...
Це важливо. Їм треба знати, що на кону.
Вони зрозуміють, що зворотний відлік на годиннику - це погано.
- Розказуй тоді ти. - Ні, краще ви.
Бо якщо ти вважаєш, що розповідатимеш краще,
я з радістю послухаю.
- Ух ти. Правда? - Правда.
У принципі, у мене вийде краще.
Невже? І чому ж?
Бо на відміну від вас, я оптимістка.
Ти плівку зарядила?
Це цифрове відео.
Я так і знала!
Ти знімаєш?
Давай, сонечко.
Покажи, як ти вмієш, Кейсі.
Це Сіріус.
А то Канопус.
Он там Арктур.
Рігель Кентаврус.
Веґа, Проціон,
Капелла, Бетельгейзе.
І чому ти так любиш зірки, Кейсі?
Бо я хочу туди полетіти.
Але це ж так далеко.
На це піде багато часу. Дуже багато.
Що, як ти полетиш аж туди, а там нічого нема?
А що, як там є все?
- От лихо. - Що?
Ти нам усе своє дитинство показуватимеш?
Ви теж почали зі свого дитинства. Це просто контекст.
Давай швидше. У них обмаль часу.
Добре. Зараз.
СТАРТОВИЙ МАЙДАНЧИК 39А
СТАРТОВИЙ МАЙДАНЧИК НАСА ОБ'ЄКТ ПІД ЗНЕСЕННЯ
ПЕРЕШКОДИ
ОХОРОНА
Назви себе.
Нейте!
Якщо розбудиш тата, я тебе приб'ю.
А не треба потай тікати з дому.
А тобі не треба дитяча ковдрочка.
А тато каже, що під нею ще можна спати.
Він просто не хоче, щоб ти дорослішав.
Ти знову до платформи їздила?
Що ти там робиш?
Хочеш завадити їм зруйнувати її?
Тоді я б стала злочинцем.
І жахливим прикладом для вразливих малих, як оце ти.
Але якби це зробив хтось інший,
я б подумала: він знає,
що навіть незначна дія
може змінити майбутнє.
Чому ти так у цьому впевнена?
Бо я знаю, як усе працює.
А чому вони руйнують платформу?
Бо придумувати ідеї важко,
а здаватися - легко.
Але ти не здасися. Правда?
Ніколи.
СКАНУВАННЯ ДНК
Привіт, тату. Я до школи.
- Я приготувала тобі ланч. - Е!
Закінчуй гратися.
Як ти це...
Ти б і сам додумався.
Так, Едді Ньютон.
Що?
Усі три крани?
Гаразд, Дугласе. Дякую, що подзвонив. Бувай.
Усе нормально?
Обладнання на мисі Канаверал знову поламалося.
Дивно.
Дуже дивно.
Зате в тебе буде вихідний.
Взагалі-то туди везуть запасні крани з Орландо,
тому опівдні я знову буду на роботі.
От і добре.
- Кейс. - Так?
Ніщо їх не зупинить, платформу знесуть.
Ніщо. І коли ми закінчимо,
я стану безробітнім.
Ніхто цього не змінить.
Це неминуче.
Значить, знайдеш іншу роботу. Ти ж інженер НАСА.
Який нічого не запускає.
- Жили двоє вовків. - Кейс.
Усе моє життя ти розповідав цю історію, тепер послухай ти.
Жили собі двоє вовків,
які завжди билися.
Один вовк - темрява й відчай.
А другий - світло й надія.
Котрий вовк переможе?
Облиш, Кейс.
Гаразд, не відповідай.
Той, котрого ти годуєш.
Добре.
Їж.
Ходімо.
Взаємне тотальне знищення.
У наш час будь-яка ядерна країна чи терорист
можуть спричинити катастрофу величезного масштабу
за допомогою зброї...
Природна ентропія.
Полярні льодовики не чекатимуть, доки ми визначимося,
чи клімат змінюється насправді.
Підвищення рівня прибережних вод, погіршення погодних умов.
Це все - наш квиток в один кінець до...
Антиутопії.
Що означає "протилежність ідеального".
"Прекрасний новий світ" Хакслі,
"451 за Фаренгейтом" Бредбері,
"1984" Оруелла.
Ці футуристичні романи, які вважали фантастикою, збуваються на очах,
і ситуація погіршується.
Так, міс Ньютон?
Ми можемо це виправити?
Що, пробачте?
Я розумію, що все погано. Та що ми робимо, щоб це виправити?
Усім гарних вихідних.
- Ньютон? - Так.
За тебе внесли заставу. Мотоцикл конфісковано.
Свої речі можеш забрати он там.
- Ньютон? - Так.
ЖАХЛИВА ПОГОДА ПОГІРШУЄТЬСЯ
Гаразд.
Добре.
Так, один затискач для грошей,
$47,32,
одні водійські права, видані у Флориді, одна бейсболка.
Один значок,
один пакет жуйки, і ось, не знаю, що це.
Розпишися тут.
Це не моє.
Що не твоє?
Значок. Я ніколи...
Не може бути.
Я весь час була тут?
Розумію.
Ні!
Я сама.
Ти не уявляєш, на що я мусив піти,
щоб проти тебе не висунули обвинувачення, Кейсі.
Це не простий вандалізм. Це НАСА. Власність уряду.
Ти колись це бачив?
Ти ніяк не збагнеш, так? Ти дуже мене розсердила!
Я розумію, ти сердишся. Я розумію.
Але я прошу тебе подивитися на це. Нічого дивного?
Не торкайся!
Чого ти на мене кричиш?
Не за кермом, тату. Це небезпечно.
Припаркуйся.
Зупини машину.
Клянуся Богом, Кейсі, якщо ти під кайфом...
Я не під кайфом. Послухай.
Я попрошу тебе бути татом з НАСА.
Готовим до нових викликів. Добре?
Ти все зрозумієш, як тільки доторкнешся до цього значка.
Що...
Він не працює?
Невже ти не бачиш?
Годі.
Чесно, Кейсі, не знаю, що за муха тебе вкусила.
Посеред ночі...
УЯВА ВАЖЛИВІША ЗА ЗНАННЯ. АЛЬБЕРТ ЕЙНШТЕЙН
Допоможете, хлопці?
Крутий викрутас, Декстере.
Такий вправний.
Швидше, ідіоти. Запізнимося на лекцію.
ПОВІТРЯНИЙ ЕКСПРЕС СТАНЦІЯ ТЕСЛА
Повітряний потяг прибуде за одну хвилину.
Ви їдете?
Ви мене бачите?
У нас обмаль часу.
Почекайте нас!
Відправляється потяг з північної лінії.
Наступна зупинка - Космопорт.
Ух ти! Дивися, які кільця!
Оце так! Клас!
Точно виконуй усі правила. Не забувай спати, це важливо.
Тату, не змушуй мене червоніти.
Обіцяєш щодня мені транслювати?
Навіть коли ти поза зоною.
Та чого ви хвилюєтесь? Ми летимо лише на 20 світлових років.
Прибуваємо у Космопорт.
Припиніть, будь ласка.
Зі мною все буде добре.
Агов, народ. Сюди.
- Привіт! - Привіт!
Годі вам! Я вас люблю.
Доведете мене до сліз на очах у всіх моїх друзів.
Бувайте! На все добре!
Ходімо. Ми зайняли тобі місце.
І саме зараз у тебе сідають батарейки?
- Нейте, прокинься! - Це зробив не я!
Тато змінив пароль до свого комп'ютера. Ти його знаєш?
Від тебе смердить болотом.
Кажи пароль, і можеш спати далі.
У тебе є Інтернет на телефоні.
Мій телефон намок у затоці.
Добре.
Що ми шукаємо?
Так.
Стій! Ось він.
"Рідкісний колекційний значок на пам'ять про виставку 1964 року.
Консультації та продаж
найбільшої колекції експонатів космічної ери у світі".
Цьому сайту вже хтозна-скільки років.
Диктуй мені їхній телефон.
У них нема телефону.
У них нема телефону?
Але є адреса.
Марґетсон Стріт 3678 Хьюстон, Техас
Скажеш татові, що прокинувся і бачив, як я йшла.
Я сказала, що йду в похід із друзями, і що я завтра подзвоню.
Зробиш це для мене?
Тільки якщо скажеш, що відбувається.
По-моєму, я...
Побувала
у майбутньому.
Можна я з тобою?
Поки що ні.
"ТОКСИКОСМОС-3: НІКУДИ ТІКАТИ" У КІНО В БЕРЕЗНІ 2015
Привіт! А Кейсі Ньютон удома?
Ні.
Вона замовила печиво, я його доставила.
Ти що, скаут?
Звісно.
Тоді чому ти не в формі?
Вона у хімчистці.
Це ж печиво "Орео".
Можеш сказати мені, коли повернеться Кейсі?
Вона пішла у похід із друзями. Її пару днів не буде.
Це те, що ти сказав батькам?
Так.
Але це неправда.
Ні, правда.
Ні, Нейтане. Неправда.
І не питай, звідки я знаю, як тебе звати.
Я знаю це так само, як і те, що ти мені брешеш.
Ти що, з майбутнього?
Ти здогадливий.
То чому не кажеш те, що мене цікавить?
Той значок перестав працювати.
Вона пішла шукати новий.
Нейтане, де вона шукає?
"ВИБУХ З МИНУЛОГО"
Це маленький крок для людини
і великий стрибок для людства.
НЕ ТОРКАТИСЯ
Агов?
Цього тижня розпродаж. Три полиці попереду.
Знижка 70%.
Ні, дякую. Я прийшла не купувати.
Я сподівалася, що ви розкажете мені про це.
Х'юґо!
Секунду.
Ласкаво просимо у "Вибух з..."
Дякую за допомогу, люба.
Якби було відчинено, моя допомога була б непотрібна.
Якби було відчинено, не було б такого ефекту.
Даруйте. Не поважає моя дружина гарного шоу.
Х'юґо Ґрінзбек. Чим можу допомогти?
У неї значок.
Я бачила, що ви шукаєте такі в Інтернеті...
Де ти його взяла?
Що ви можете про нього розказати?
Нічого не розкажу, доки не скажеш, хто тобі його дав.
Я не починатиму першою.
Тоді розмови не вийде.
Схоже, так.
Ти щось бачила, так?
Коли торкалася до нього.
Щось неймовірне.
То цей світ реальний?
Звісно, так.
Не питай, як таке може бути.
Мабуть, ці люди створили технології, які нам ще й не снилися.
Стривайте. Які люди?
Ти ніколи не замислювалася, що було б,
якби всі генії, художники, вчені,
найрозумніші, найбільш творчі люди на світі
вирішили змінити його?
Але де?
Де б вони змогли таке зробити?
Їм потрібне місце, вільне від політики й бюрократії,
відволікань, жадібності.
Таємне місце, де вони могли б збудувати усе,
що уявляли в найсміливіших мріях.
Вони називають себе "Плюс Ультра".
Але єдиний спосіб побачити це все - через контакт із таким значком.
Для чого їх зробили? Нащо вони?
Ходять чутки,
що вони збиралися розказати про себе.
Поділитися тим, що збудували, з цілим світом.
На жаль, цього так і не сталося.
Чому?
По-моєму, ми вже й так достатньо розказали, юна леді.
Оскільки ми вирішили довіряти тобі, повір і ти нам,
і скажи, де ти його взяла?
Я не знаю.
Як це ти не знаєш, рибко?
Мене заарештували, і він лежав із моїми речами.
Лежав із твоїми речами?
Так, я не знаю, звідки він там узявся.
Що це?
Скажи нам, хто тобі його дав. Будь ласка.
Ніхто мені його не давав!
Це дуже малоймовірно, сонечко.
Знаєте що?
Я, мабуть, піду.
Дякую за допомогу.
$1 000, якщо скажеш, де ти взяла цей значок.
Я не знаю!
- $10 000. - Дівчинка дала? Така маленька?
Я не знаю, про що ви говорите.
Гарного дня. Шизійте далі.
Скажи нам, де вона, інакше прощайся з життям.
Це жарт, так?
Де та дівчинка?
Я не... Я не знаю ні про яку...
Ти розкажеш нам про ту дівчинку.
Я не знаю ніяких дівчаток.
Я вже сказала...
Де дівчинка?
Не знаю я ніяких дівчаток!
Треба йти!
Ходімо. Швидше!
Це часова бомба. Вона зупиняє час, але ненадовго!
Що?
Слухай мене.
Ця сфера зруйнується, і ти опинишся на лінії вогню.
Треба тікати,
інакше ти загинеш.
Я застрягла!
Лише тимчасово.
Візьми мене за руку. Як тільки відпустить,
я тебе витягну.
Тоді тримайся позад мене.
Готова?
Дівчинка.
Стережися!
Нам треба йти.
Вони от-от самознищаться. Треба тікати негайно!
У найсміливіших мріях. У найсміливіших мріях.
Кейсі, вставай.
Скоро вони будуть тут.
Що? Хто?
Я не знаю, що... Я не можу сісти в...
Сідай у машину, Кейсі!
Звідки ти знаєш, як мене звати?
Просто сідай у машину.
Що це зараз сталося?
Дві одиниці АА хотіли тебе знищити.
Я врятувала тобі життя. Вони самознищилися.
"АА"?
Аудіо-аніматроніки.
То це були роботи?
Ні. Новітні антропоме...
Звісно. Добре. Роботи.
Стоп, чекай. Хто ти така?
Мене звати Афіна. Це я дала тобі значок.
Значок? Значок!
Так. І шкода, що ти втекла,
бо я не встигла пояснити тобі необхідний контекст.
Контекст? Що ти взагалі мелеш?
Чому ти вмієш водити авто? Хто ти?
Я рекетир.
Ре...
Я...
рекрутон.
60 секунд до самознищення.
Перекладач заглючив
Вибач.
Ти одна з них?
Ясна річ.
Ти куди?
Стій! Я хочу тобі допомогти!
О Господи. Боже мій!
Гей!
Це не насправді. Це не насправді.
Не може бути!
Випусти мене з машини!
Не верещи!
Випусти мене негайно!
Не випущу!
Я дала тобі свій останній значок і не збираюся його марнувати.
Що значить твій останній значок?
Чекай, те місце, яке я бачила.
Воно існує?
Звісно, існує.
Але якщо ти не підеш зі мною, воно скоро зникне.
Чому?
Бо там збудували те, що не треба було.
Що збудували?
Будеш і далі розпитувати, доки хтось не приїде нас убивати?
Ні.
То куди ти плануєш їхати?
Назад чи вперед?
А ти можеш відвезти мене туди?
Можу.
Поведу я.
Добре.
Ви вільні, хлопці. Дякую.
Гаразд, хлоп'ята.
Пожежники кажуть, можна зайти і подивитися, що там.
Сподіваюся, вони виходили на обід, і під час вибуху там нікого не було.
Капітане.
Доброго дня, сер.
Дейв Кларк, секретна служба.
Здається, у вас тут сенсація.
Секретна служба?
- Куди це вони? - Оглядати приміщення.
Дякую за допомогу, але далі ми самі.
Чуєш, Дейле?
Я знайшов це під вікном.
Ти колись бачив щось подібне?
Що за чорт?
Боже милий!
Розпродаж. Цього тижня. 70 відсот...
Це була дівчинка? Така маленька? Це була дівчинка?
Така маленька?
Не хочеш пояснити, що тут відбувається, синку?
Ні, сер. Не хочу.
Це була дівчинка? Така маленька?
Зв'яжіться з губернатором Ніксом.
Скажіть йому, що ми знайшли дівчинку.
Звертай ліворуч!
Наступного разу кажи раніше.
До речі, ідея. Може, скажеш мені, куди ми їдемо?
У Піттсфілд, штат Нью-Йорк.
І що там у Піттсфілді, штат Нью-Йорк?
Той, хто допоможе нам повернутися.
Стривай. Ти ж сказала, що віддала мені останній значок.
Скільком іще людям ти їх давала?
Не має значення.
Тобто мене ти обрала не в першу чергу.
Я знайшла тебе місяць тому, коли ти стала нищити державне майно.
Що відповідає моїм пошуковим параметрам для найму на роботу.
Не кажучи вже про те,
що ти набрала 73 за шкалою Фейнмана-Драммельберга.
73? Це добре?
Чекай. Стій.
Найму на яку роботу?
Мені не дозволяють на це відповідати.
Хто тобі не дозволяє?
Мені не дозволяють відповідати. І попереджаю,
якщо й далі допитуватимешся, у мене спрацює протокол протидії.
Ясно. І що це означає?
Я вимкнуся.
Не може бути.
Спробуй.
Ти сказала, там збудували те, що не треба було.
Там щось сталося?
Щось погане?
От же...
Будь ласка, не відповідай. Не відповідай.
Привіт, ви подзвонили на мобільний Едді Ньютона.
Залиште повідомлення, і я передзвоню.
Привіт, тату. Це Кейсі.
Я сказала Нейту передати тобі, що я в поході, але це не так.
Просто не люблю тобі брехати.
Але я не знала, як іще сказати тобі правду, бо...
Коїться щось дуже дивне, і...
Я хочу сказати,
що зі мною все добре. І далі теж усе буде добре.
Я не вживаю наркотиків. Я не вступила у секту.
Я скоро повернуся.
І скоро я знову подзвоню.
Люблю тебе, тату.
О Господи! З тобою все добре?
Так. Чудово, дякую.
Я думала, що зламала тебе абощо.
Поведу я.
Кейсі, я знаю, ти не маєш підстав мені довіряти.
Але я дуже давно шукала таку людину, як ти.
Тому будь ласка,
з'їдь на узбіччя й зупинися.
Є повно людей, яким ти могла дати такого значка,
чому мені?
Бо ти особлива.
Так. Я особлива.
Так і є.
То цей тип, з яким ми зустрінемося,
як його звати?
Його звати Френк.
Френк Вокер.
Він теж особливий.
Френк Вокер.
МИ - МАЙБУТНЄ
Гей! Стій, ти що робиш?
Супер.
ВОКЕР
Де відбитки від твоїх лап?
Оце клас.
Я вас чую, між іншим.
Іди геть. Ти що, не бачила пса?
Бачила. Це голограма.
Як ви зробили її удень?
- Вражаюче. - Хто ти така?
Чого тобі треба?
Ви Френк Вокер, так?
Мене звати Кейсі, і я хочу, щоб ви провели мене туди.
Провів куди?
У те місце, яке я бачила, коли торкалася до цього.
Де ти це взяла?
У маленької дівчинки.
Афіни.
Де вона?
Вона кинула мене тут.
Звичайно, кинула.
Слухай, мала, звідки б ти не була, повертайся додому.
Ні, я хочу, щоб ви провели мене туди. Я бачила таке...
Те, що ти бачила, уже зникло.
Те, що ти шукаєш, уже не існує.
Ні. Я відчуваю, що мушу потрапити туди.
Наче мені судилося туди потрапити.
Для чого?
Бо тобі зайняли місце на космічному кораблі?
Ти бачила рекламу, записану десятки років тому.
Це було запрошення, яке не стало у пригоді, бо вечірку скасували.
Ти не маєш робити нічого.
Через маніпуляції ти відчула, що причетна до чогось неймовірного.
Що ти особлива.
Але це не так.
Ти не така.
Отже, відповідь "ні"?
Та що ж це...
Ах ти ж мала...
Я будь-якої миті можу викликати копів.
Хоч зараз!
У тебе є...
Даю тобі п'ять секунд...
Я не піду!
Або скажіть мені, як туди потрапити, або вбийте!
Якщо торкнешся там хоч до чогось, саме це я й зроблю!
Що ти робиш?
Торкаюся до всього!
Відчини ці двері негайно!
Я не жартую.
Бо приб'ю.
А що це за штука з такою тромбонною завісою?
Поклади її на місце. Я серйозно!
Відведете мене туди?
Ні!
Тоді це несерйозно!
Облиш.
Невже не смішно?
Ти це записуєш?
Якщо я тебе розсмішу, то хочу
записати це для нащадків.
Я засміялася.
Ти усміхнулася. А усмішка - це не сміх.
Усі сміються.
Це біологічна потреба.
Взагалі-то ні. От сон - так, біологічна потреба.
Але я ніколи не бачив, щоб ти спала.
Що ж, рано чи пізно я тебе розсмішу.
І до тих пір не заспокоюся.
Може, було б варто.
Що?
Заспокоїтися.
Чому?
Це обов'язково записувати?
ВСЕСВІТНЯ ВИСТАВКА Я НЕ ЗДАМСЯ!
ПРИМУСОВІ ОБМЕЖЕННЯ ВОДИ ЕТАП 4
- Геть звідси! - Одну секунду.
Що це таке? Зворотній відлік?
Я не піду. Я маю право знати, що тут відбувається.
- Ти маєш право... - Так, на відповіді.
- Які відповіді? - Я знаю, що ви там були.
Нічого ти не знаєш.
Як таке місце взагалі можна було покинути?
Мене звідти вигнали!
Мене вигнали і замкнули всі входи.
Це тому, що ви збудували те, що не можна?
Хто тобі це сказав?
Оце воно?
ВІРОГІДНІСТЬ 100,0000%
Те, що не можна?
Якби я назвав тобі дату,
точну дату твоєї смерті,
ти захотіла б її знати?
А звідки б ви дізналися?
Скажімо, я просто знав би.
- Ви що, екстрасенс? - Річ не в цьому.
На чому базуються ваші знання?
- Це гіпотеза. - Дурна гіпотеза.
Та застосуй же ти уяву. Ясно?
- Ясно. - Добре.
Припустимо, існує світ,
у якому я достеменно знаю
точний час твоєї смерті.
Ти захочеш, щоб я тобі його сказав, чи ні?
Звісно, захочу. А хто б не захотів?
Але
що, як прийняття моєї смерті - це її причина?
Тому відповідь "так".
Я б хотіла, щоб ви мені сказали.
- Але я б вам не повірила. - Мусиш вірити.
Чому? Хіба ми не самі творимо свою долю?
ВІРОГІДНІСТЬ 99,9995%
Що?
Хто ти така, мала?
Сталося щось погане?
Чорт.
Чорт!
Вони стежили за тобою?
Що? Хто?
Роботи.
Я їх уперше бачу.
Джоне Френсісе Вокере.
Вам зберегли життя, бо ви згодилися не втручатися.
Зараз ви переховуєте утікачку.
Передайте її нам, інакше вас знищать.
У вас є одна хвилина на виконання наказу.
УВІМКНУТИ
- Дякую. - Рано дякуєш.
Чекай.
ЗОЛОТО ЕДІСОНА ЗВУКОЗАПИС
Біжімо!
Уперед!
Джоне Френсісе Вокере, іменем губернатора Нікса
ця одиниця уповноважена
позбавити вас життя.
Гаразд.
Годі.
Добре, годі вже. Досить!
Ходімо. Зачини двері.
Хто такий, у біса, губернатор Нікс?
Ходімо. Хутко.
Залазь.
Це що, хороша ідея?
ЗНИЩЕННЯ БУДИНКУ
Ворушися, а то втопишся, мала.
Ви що, були до такого готові?
- Моя кепка. - Хай тоне.
Ні. Я без неї нікуди.
Це татова.
Тоді ясно.
У тебе горе від розуму.
Батько ніколи тебе не розумів, не підтримував.
А тепер ти носиш його кепку на знак протесту, так?
Ні. У мене надзвичайний тато.
А, секундочку.
Ми зараз не про мене говоримо, так?
То давай відвеземо тебе до твого надзвичайного тата
і вдамо, що цього ніколи не було?
Застрибуй.
- Акумулятор сів. - Ні, не сів.
- Може, це через клеми. - Ні.
- Коли ви востаннє перевіряли... - Ти б помовчала.
Лягай. Хутко.
Стривайте.
Привіт, Френку.
Будеш у мене стріляти?
Ще не вирішив.
Може, вирішиш у машині? Бо нам справді час їхати.
Чекай.
Чого? Щоб набігло більше роботів?
Вона теж робот.
Так, я в курсі. То ви їдете чи ні?
Посунься.
Френку...
Не зараз.
Чим ти думала? Для чого втягнула ще й її?
Я її не втягувала. А просто дала їй значок.
Решту зробила вона сама.
Точнісінько, як ти.
Не порівнюй. Де ти взагалі знайшла той значок?
Я був там. Вони їх знищили.
Не всі. Я втекла, прихопивши з десяток.
І один віддала підлітку.
Гей, у мене 73 за шкалою Фейнбурга-Драммольберта чи як там.
У тебе 73? Цього не може бути.
Він заздрить, бо сам набрав 41.
Знаєш що? Мені було одинадцять років.
Одинадцять років!
Не торкайся!
Це кілотонний заряд. А не іграшка.
Не чіпай мої речі.
- Ясно тобі? - Вибачте!
Я починала не з неї, до твого відома.
Я кілька років убила на інших потенційних кандидатів.
Потенційних кандидатів? Для чого?
Це прекрасно. Ти й досі думаєш, що наймаєш на роботу,
так?
Більше ні про що її не питайте.
Інакше вона вимкнеться, це протокол протидії.
Який ще протокол протидії?
Ти що, сказала їй, що в тебе є протокол протидії?
Вона мене дратувала.
Ти збрехала?
Звикай, мала.
То вона обіцяє тобі безхмарне майбутнє,
а то приводить його до тебе в дім, щоб тебе вбили.
Вибач, але час спливає, а тобі потрібна була мотивація.
Мотивація? Для чого?
Нам треба повернутися, Френку.
Повернутися куди?
Так, Френку, нам треба повернутися.
Чудово. Клас.
Просто супер.
Мене вжалила бджола. Давайте пострибаємо на вулику.
Це жахлива аналогія.
Прекрасна аналогія. Що ти знаєш про аналогії?
Коли ти такий, з тобою неможливо розмовляти.
Я такий, бо ти пустила моє життя під укіс.
Знову.
Френку, нічого особистого.
Просто така в мене програма.
Ми на місці!
Ти куди?
Тут знаходиться твоя станція зв'язку, так?
- Нам треба на виставу. - Виставу?
Ти здуріла?
Вони знають, що ти посилала її до мене. Вони нас чекатимуть.
Гаразд. Дай мені циліндр Едісона, і ми підемо без тебе.
Нема в мене циліндра Едісона.
Він у тебе в сумці.
У мене рентгенівський зір.
Відколи це в тебе такий зір?
Вона вміє дивувати.
Я всі її дива добре знаю.
Головне серед них ось що. Їй начхати на тебе.
Увесь цей шарм і цілеспрямованість, ця симпатична усмішка -
це просто програма.
Одинички й нулі. От і все.
Повір мені,
як доберешся туди, вона кине тебе напризволяще.
Що між вами з ним сталося?
Він вважає, що я його образила.
Ні, ти образила дурну дитину яка, на свою голову, запала...
Ти був яким завгодно, Френку Вокере.
Але дурним ти не був ніколи.
То віддайте циліндр Едісона мені, і...
Нічого я тобі не дам.
Гаразд.
Хочеш зайти? Я тебе заведу.
А чому б і ні?
Це краще, ніж чекати тут, доки тебе вполюють, вб'ють і таке інше.
Оце я розумію.
"І таке інше"? Що за інше?
ЧЕКАЙТЕ
Що це за кабелі?
Щоб переправляти людей.
Людей? Таких, як ми?
Це як мініатюрна телепор...
Мені що, все треба пояснювати?
Ти не можеш просто вражено озирнутися
і рухатися далі?
Усі кабелі йдуть до тієї тарілки.
Ви використовуєте супутник?
Я знаю, як усе працює.
Ну то візьми з полиці пиріжок.
Пов'яжи це на очі, міцно.
Для чого?
Бо правосуддя сліпе.
Просто зроби це, мала.
Хочете, щоб я надягла це на голову?
Якщо воно вирве мені брови...
Цить, відкрий рота, а голову закинь назад.
Що це таке?
Порошок. Ну, є вже Вант-Гофф?
Ми готові!
Добре. Орієнтир на вежу.
Там ще є приймач?
Минулого разу ще був.
І давно це було?
25 років тому.
Приблизно.
Вони й тебе вигнали?
Народ. Роботи-вбивці.
Гаразд.
Буде яскраво, холодно і дуже голосно.
Ти втратиш 90% цукру в крові за 1/100 частку секунди
і пошкодуєш, що не вмерла.
Але тоді все закінчиться.
Не напісяй на нас.
Має бути щось крутезне.
Чому зараз? Чому вона?
Бо вона не здалася.
По-твоєму, вона зможе це виправити.
Чому ти так кажеш?
Вона зможе, Афіно?
Без поняття.
Давай перевіримо.
Так і має бути?
Пити.
Вмираю. Здається, я вмираю.
- Ти не вмираєш! - Я вмираю.
У холодильнику є кока-кола.
Пригощайся.
Ми не знаємо, скільки їх тут,
але вони точно в курсі про наш приїзд.
Тому рухаємося швидко. Ти йдеш за мною.
Ніяких питань. Ясно?
Ясно.
Вибачте.
Ми в Парижі?
Може, годі так дивуватись?
- Ви ж хотіли, щоб я дивувалась. - Я хочу, щоб ти перестала базік...
Вежа зачиняється.
От чорт.
Ходімо.
Ми з тобою в розшуку,
але профіль впізнавання твого лиця ще, можливо, не завантажили.
- "Можливо"? - Можливо.
Тому підеш туди, взявши оце, і вдариш його по шиї.
Якщо це людина, він вирубається.
А якщо це робот?
Е!
Ти просто його розізлиш.
Казково.
А вона смілива. Слід віддати їй належне.
Так, але я просто...
Людина!
Французи зненавиділи цю штуку, коли Ейфель показав її вперше.
Вона була їм, як більмо на оці.
Але Ейфель не зважав. Він не пам'ятник будував.
А шукав інший світ.
"Лє катр прем'єр". Перша четвірка Плюс Ультри.
Вони були причетні до цього?
Ейфель, Жуль Верн, Тесла
і містер Едісон.
Вони створили антену, в якій ми зараз.
Стійте, що? Ейфелева вежа - це антена?
І коли я нарешті пояснюю, ти мене перебиваєш?
Так.
Тесла створив цю антену, щоб спостерігати за всіма частотами.
У підпросторі, у транс-вимірах, де завгодно.
І вони знайшли саме те, що шукали.
Едісон хотів привласнити всю славу, бо ці двоє ненавиділи одне одного.
Френку...
Не відходь від теми.
Так. Добре.
Завжди ходили чутки про таємний вхід,
який ця четвірка зробила тільки для себе.
Квиток в один кінець
на крайній випадок.
Вистава.
Бон вояж
Найцікавіше попереду, мала.
Це ракета.
Вони йдуть сюди.
Добре.
Пристебніться!
Що він сказав?
Те, що ти думаєш.
Скажи йому, хай тримається.
Чому ми летимо назад?
Не назад. А наскрізь,
до іншого виміру.
То ми вийшли у відкритий космос, просто щоб розігнатися?
Ця частина доволі дивна.
Кейсі. Отямся.
Кейсі.
Кейсі. Прокидайся.
Ми на місці.
І що тепер?
Це ти мені скажи.
Я тобі? Це була твоя ідея.
У мене нема ідей.
- Я просто знаходжу тих, у кого є. - То плану нема?
План є.
Просто ти його ще не придумав.
Але придумуй якнайшвидше.
Просто відпад.
На, сховай це.
Звичайно.
Це що, той кілотонний вибуховий пристрій,
з яким ви просили мене не гратися?
Зараз це наша страховка.
Великі шанси того, що вони захочуть відразу нас убити.
То ми що, будемо просто стояти тут?
Ну, ти ж хотіла побачити землю майбутнього.
От і вона.
Заберіть сумку.
Френку.
Девіде.
Добре виглядаєш.
Вік тобі до лиця.
Дякую. Тобі теж варто спробувати.
Не знаю. Краще я й далі питиму щоранку свій коктейль.
Тепер він зі смаком шоколаду.
Ням.
Привіт, Афіно.
Я вже думав, що ти ніколи не повернешся додому.
Де, де ж ти пропадала?
Виконувала свою роботу.
Роботу?
Вибач. Ми неясно сказали, що твої протоколи рекрутера призупинено?
Я здогадалась, коли ви обізвали мене "старою залізякою"
і спробували мене розібрати.
Ви дійсно викликали фурор,
запустивши антикварну ракету з Ейфелевої вежі.
За звичайних обставин
ми б працювали цілодобово, переконуючи всіх, що це розіграш.
На щастя для всіх нас,
зараз це вже не має значення, так?
Чому це не має значення?
А ви в нас хто така?
Я Кейсі.
Ньютон.
А ви в нас?
Девід Нікс.
Дуже приємно.
Френку, був радий побачитися,
але оскільки ми чітко пояснили умови твого вигнання
і наслідки в разі повернення,
мушу спитати:
якого біса ти сюди приперся?
Я вважаю, вона може все виправити.
Вибач.
Вона.
Я думаю, вона все виправить, Девіде.
Стійте, що?
Я потай відстежував твій сигнал.
Щоразу, коли ти вмикаєш його тут, я бачу його там.
І він замиготів.
Уже не сто відсотків, Девіде.
Неможливо.
Ти мені не віриш? Тоді ходімо перевіримо.
Вибачте, а що я можу виправити?
Світ, міс Ньютон.
Він вважає, ви можете виправити світ.
Це що, портал на Землю?
Ні.
Це міст на Землю.
З поверненням до передавача, Френку.
Вражаюче, правда?
Так, вражаюче.
Через світлове шоу не переживайте.
Воно цілком безпечне.
Я маю щось зробити?
А конкретніше можна? Бо "виправити світ" звучить трохи...
Просто будь собою.
Ясно.
Проблиски майбутнього.
Що це?
Проблиски майбутнього.
Це ми за кілька секунд.
Уся ця вежа передає енергію через тахіони,
частки, що рухаються значно швидше за світло.
Ми відкрили їх майже 40 років тому.
Ваші фізики й досі сперечаються про те, чи вони існують.
От біда.
Надто пізно.
От біда.
Надто пізно.
Отже, наше шоу триває.
Ми суттєво покращили інтерфейс,
але все й досі працює за винайденим тобою алгоритмом.
Ти хочеш щось мені показати, Френку?
То показуй.
Обери місце.
Що?
Будь-яке місце на світі. Обери одне.
Канаверал.
Мис Канаверал.
Легше, легше.
Інтерфейс пов'язує твої руки з центром Землі.
Так, так. Я зрозуміла.
Ти явно її тренував.
Я з нею тільки вчора познайомився.
Вона знає, як усе працює.
Усе моє життя ти розповідав цю історію, тепер послухай ти.
Як таке може бути?
Ми за мільйони експонентних відхилень від виміру, де ти живеш.
Френк придумав новаторську ідею - збудувати цю машину,
щоб можна було підтримувати зв'язок.
Це було три дні тому.
Відносно.
Це іронія часу й простору.
Оскільки тахіони швидші за світло,
після їх підкорення...
Можна мандрувати минулим.
Не тільки минулим.
Не може бути.
Може.
Що сталося?
Рухайся далі.
Ще трохи далі.
Досить.
Годі вже, мала.
Це мій дім.
Було б добре, якби Френк підготував тебе до цього,
але боюся, світу настає кінець.
Це точно, цього не минути
і це станеться.
Коли?
За 58 днів.
58 днів?
Це може статися коли завгодно після початку статичних перешкод.
Може, за місяць.
Може, раніше.
І досі шукаєш проблиск, Френку?
Я бачив це на власні очі.
Тоді чому ви не попереджаєте людей?
Уся планета от-от загине,
а ви сидите, склавши руки?
Ми не загинемо.
Це ваш світ, а не наш.
Нам тут ніщо не загрожує.
Тоді чому ви не впускаєте сюди людей?
Скажи їй, Девіде.
Френку.
Стільки років у вигнанні, а й досі не зрозумів.
Ці люди - як дикуни.
Якби ми сказали їм про цю землю,
тоді оце сталося б тут із нами.
І ніщо б не вижило.
Але цього ще не сталося!
Взагалі-то сталося. Просто ти ще не змирилася.
І не змирюся!
Ти це бачив?
Бачив чи ні?
Девіде, я знаю, що ти це бачив.
Значить, ще є шанс. Хоча б один шанс...
Вдало все пройшло, скажи?
Що сталося?
Тебе депортують.
Знову.
Класичний Нікс.
Жодних нових ідей.
Вочевидь, твій 1/10 000 шанс у неминучості
був недостатньо переконливим, щоб він передумав.
Будь делікатним.
З тобою все гаразд?
Хоча б раз у відповідь на мої нескінченні запитання
ви могли б сказати:
"Кейсі, це все не має значення,
бо наша пророча машина каже, що ми всі загинемо".
Ми таки натякали.
Тут нема місця надії.
Тут панує протилежність надії.
Облиш. Не кажи так.
Чому?
Це ж ваші слова.
Не дивно, що ви здалися.
Я казав так, доки не познайомився з тобою.
Ти справді...
Ти справді особлива.
Чому ви всі постійно мені це кажете?
Я не особлива!
Для чого ти дала його мені?
Ти показала мені місце, дивовижне, неймовірне місце,
а воно виявилося брехнею.
Якщо вже забиваєте людям голову,
то обов'язково правдою. Інакше так не можна.
Не можна забивати...
Що?
Забивати людям голову ідеєю.
Ви якось ловили цей сигнал. Як?
Що?
У вас удома. Усі телевізори, кімната зі зворотнім відліком.
Ви ловили сигнал із цього передавача. Як ви це робили?
Це неважко.
Передавач працює на повну потужність, і радіо ловить сигнал.
Головне - знайти потрібну частоту...
Ви зловили сигнал з іншого виміру.
З передавача, який стоїть тут.
Тобто він передає туди.
Що, як він не просто пророкує майбутнє?
Він передає його.
Коли я доторкнулася до значка,
на кілька хвилин мені здалося, що неможливого не існує.
Тоді чому не може бути навпаки?
Що, як передавач - просто величезний значок?
Але замість позитивного мислення
він формує негативне.
І переконує цілий світ годувати не того вовка.
Нам треба вимкнути ту штуку.
Вам час їхати додому.
Девіде.
Безлюдне й відсутнє на картах.
Послухай мене.
Але, схоже, прекрасне місце, щоб прожити останні дні.
Передавач діє, як антена.
Він не тільки отримує тахіони.
Він бере можливе майбутнє і...
І посилює його, передаючи, як зворотній зв'язок.
Це самонавідне пророцтво, яке йде прямо звідси.
Воно не просто показує людям кінець світу,
а й підказує цю ідею знову і знову, доки вони не змиряться!
Це бомба з годинниковим механізмом, і ми її активували.
У нас є ще 58 днів, щоб спробувати щось змінити.
Але нічого не вийде доти, доки працює ця штука.
Юна леді, боюся,
що ваше знання тахіонного синтезу трохи поверхневе.
Вимкнути його
неможливо. Нема вимикача.
Я пояснюю вам, що він робить.
Чому вам байдуже?
Бо саме він це й робить.
Правда?
Уявімо.
Якби ви зазирнули в майбутнє,
і побачене вас налякало,
що б ви робили з цією інформацією? Ви пішли б...
До кого? До політиків? До промислових магнатів?
І як би ви їх переконали? Даними? Фактами?
Удачі вам.
Єдині факти, в яких вони не сумніватимуться -
це ті, що змащують колеса й притягують гроші.
Але що,
якби був спосіб обійтися без посередників
і донести критично важливі новини напряму людям у голови?
Вірогідність масштабного знищення весь час зростала.
Єдиним способом запобігти йому було показати його.
Налякати людей.
Бо яка раціональна людина не вдалася б до дій
перед загрозою знищення всього, що вона знала чи любила?
Щоб врятувати цивілізацію,
я показав її загибель.
І як, по-вашому, вони сприйняли це послання?
Як, ви гадаєте, люди відреагували на перспективу неминучої смерті?
Вони зжерли її, як шоколадний еклер.
Вони не злякалися своєї смерті, а подали її інакше.
Кінець світу показали у комп'ютерних іграх, телешоу, книгах, кіно.
Увесь світ із радістю привітав апокаліпсис
і кинувся до нього, забувши про все.
Тим часом ваша Земля руйнувалася довкола вас.
У вас одночасна епідемія ожиріння і смертей від голоду.
Поясніть, як таке можливо.
Бджоли й метелики почали зникати.
Льодовики тануть.
Смердюча ряска затягує усе довкола.
Смажений півень уже клюнув,
але ви не розумієте натяків!
У кожній миті
є шанс на краще майбутнє.
Але ви, люди, не хочете в це вірити.
І саме через відсутність віри
ви не робите те, що треба, щоб це стало реальністю.
У думках про страшне майбутнє ви змирилися з ним.
І лише тому,
що сьогодні таке майбутнє нічого від вас не вимагає.
Тому так,
ми побачили айсберг, ми попередили всіх на "Титаніку".
Але ви все одно не змінили курс і прямуєте туди на всіх парах.
Чому?
Бо ви хочете затонути.
Ви здалися.
Це вина не передавача.
А ваша.
Виведіть їх.
Дякую, що зайшов, Френку.
Чесно, я був радий новій зустрічі.
- Що ти робиш? - Не здаюся.
Обережно!
- Бери ту річ! - Яку річ?
Ту річ, яку я дав тобі, коли ми сюди прибули!
Заряджай її!
Став на платформу!
СКАНУВАННЯ ВИЯВЛЕНО ВИБУХІВКУ
Кейсі!
Бомба!
Стрибай на платформу!
- Що тепер? - Заряджай її!
Як?
Кейсі!
Бомба!
Де бомба?
Одна хвилина до вибуху.
45 секунд.
Афіно! Бомба.
Що робити? Як її вимкнути?
30 секунд.
Ніяк.
Нічого смішного.
Френку, тікайте звідти! Зараз вибухне!
Френку, тікайте!
Тікайте звідти!
- Чотири. Три. - Закрийте портал!
- Два. Один. - Закрийте портал!
- Усе гаразд? - Бомба вибухнула.
- Ти можеш встати? - Так.
Френку!
Ні.
Бомба вибухнула.
- Ти можеш встати? - Так.
Френку!
Що сталося? З нею все гаразд?
Треба помістити її в ремонтний модуль.
Френку!
Ніхто мене не відремонтує.
Не встигнуть.
Зараз я маю дещо тобі сказати.
Чорт.
Я вимикаюся.
У мене не стане синхрону.
Не дивись на мене так.
Якщо в мене не стане синхрону, це ще не кінець.
Я знаю.
Я маю сказати тобі дещо перед останнім...
Перед тим, як ввімкнеться автоматична програма.
Я машина.
Я ніколи не думала, що це погано,
доки не побачила твоє обличчя, коли ти про це дізнався.
Я завжди знав.
Ні, ти не знав.
Системи відмовляють.
Активація останніх думок, збережених для Френка Вокера.
Запис п'ятнадцять: вересень
1965 року.
Френк Вокер дивиться на мене з виразом, який важко розпізнати.
Необхідно пояснити йому, що я аудіо-аніматронік...
Афіно...
Але мене непокоїть його можлива негативна реакція,
коли він дізнається, що я - не людина.
У ньому є потенціал.
Я не хочу завадити його розвитку.
Йому треба, щоб хтось у нього вірив.
І я задовольняю цю потребу.
Він - найцінніший працівник, найнятий мною.
Запис 24: жовтень 1965 року.
У мене незвичайні думки стосовно Френка Вокера.
Я підозрюю дефект в інтерфейсі емпатії.
Думаю, слід про нього повідомити.
Але я не повідомила.
Не можу пояснити, чому.
Запис 78: квітень
1984 року.
Губернатор Нікс вигнав Френка Вокера.
Він каже, що той втратив надію,
і звинувачує мене в тому, що я взагалі дала її Френку.
Я цього не розумію.
Нікс каже, що я й не зрозумію,
бо я не відчуваю ні гніву, ні розчарування.
Ні любові.
Кінець запису.
Я розроблена для того, щоб шукати мрійників.
Я знайшла тебе.
І втратила.
Доки не знайшла її.
Кейсі.
Мрійникам треба триматися разом.
Це не програма.
Це особисте.
Передавач.
Бомбу знищено. Але мене - ще ні.
Часу обмаль.
Моє самознищення, скористайся ним.
Ти знаєш, що робити, Френку.
Виправ усе цього разу.
А я ще думав, що в тебе не може бути ідей.
Що ти там знаєш?
Що я там знаю.
Системи відмовляють.
Френку?
Так?
Хочеш знати, чому ти ніколи не міг мене розсмішити?
І чому ж?
Бо ти не смішний.
Уже можеш мене відпускати.
Прощавай, Френку.
Прощавай, Афіно.
От зараза.
Що тепер?
Ви в мене питаєте?
Це була твоя ідея, мала.
Так.
Думаєш, вийде?
Треба докласти зусиль, щоб вийшло.
От ми й докладаємо зусиль.
По-перше,
треба знову відчинити двері.
Кілька досвідчених інженерів нам тут не завадять.
По-друге...
Продовжити вечірку.
І надрукувати нові запрошення.
Саме для цього ми сьогодні тут.
Рік тому усе мало скінчитися.
Нас би не стало.
Але ми тут.
Неважко зруйнувати велику вежу зла,
яка транслює всім, що настане кінець світу.
Важко
зрозуміти, що збудувати замість неї.
І якщо ми хочемо це зробити,
самим нам не впоратись.
Нам потрібні ви всі.
Френку Вокере, можна запитання?
Звичайно.
Пошукові параметри, дані вами, математично вірні, але трохи
невизначені.
Можете конкретизувати, будь ласка?
Міс Ньютон,
поясните нашим новим рекрутерам, що вони шукають?
Мрійників.
Ми шукаємо мрійників.
Тих, хто годує правильного вовка.
Якось я сказав вашій попередниці,
що вона - всього лише поєднання одиниць і нулів.
Я помилявся.
Вона була особливою.
Ви теж особливі.
Тому йдіть у світ і робіть те, що робила б вона.
Знаходьте тих, хто не здався.
Вони - це майбутнє.
ПОРТАЛ АКТИВОВАНО
ЗЕМЛЯ МАЙБУТНЬОГО: СВІТ ЗА МЕЖАМИ