Långt innan ljuset föddes fanns det mörker.
Och från det mörkret kom svartalverna.
Den mest hänsynslösa av dem, Malekith -
- försökte för tusentals år sedan återföra universum till evig natt.
Sådan ondska var möjlig tack vare Etern -
- en uråldrig kraft med outsinlig förstörelseförmåga.
Malekith. Asgårds styrkor kommer.
Asgårds tappra arméer, ledda av min far, kung Bor -
- utkämpade ett stort krig mot dem.
Skicka fram De fördömda.
När de nio världarna konvergerade -
- kunde Malekith till slut släppa lös Etern.
Men Asgård slet vapnet från honom...
...och utan det föll svartalverna.
Med slaget i det närmaste förlorat offrade Malekith sina egna mannar -
- i ett desperat försök att krossa Asgårds armé.
Deras död blir vår överlevnad.
Kriget är långt ifrån över.
Malekith var besegrad och Etern fanns ej mer.
Så sas det åtminstone...
Etern, ers majestät, ska vi förstöra den?
Om det ändå vore möjligt, men dess kraft är för stor.
Gräv ner den djupt, nånstans där den aldrig kan hittas.
- Loke... - God dag, mor.
- Har jag gjort dig stolt...? - Snälla du, förvärra det inte.
- Definiera "förvärra". - Nu räcker det!
Jag ska tala med fången i enrum.
- Jag förstår inte allt detta ståhej. - Inser du inte allvaret av dina brott?
Överallt orsakar du krig, förstörelse... och död.
Jag for ner till Midgård för att styra människorna som en välvillig gud.
Precis som du.
Vi är inga gudar. Vi föds, lever och dör, precis som människorna.
Fast 5000 år längre...
- Allt för att Loke ville ha en tron. - Det är min arvsrätt!
Din arvsrätt var att dö, redan som barn...
...utslängd på en frusen klippa.
Om jag inte tagit hand om dig, hade du inte varit här nu och hatat mig.
Om yxan väntar mig, svinga den då.
Det är inte så att jag inte älskar våra små samtal, det är att...
...jag älskar dem inte.
För Friggas skull får du leva, men ni får aldrig träffas igen.
Du får tillbringa resten av ditt liv i fängelsehålan.
Och Thor? Ska den enfaldige tölpen få bli kung medan jag ruttnar där?
Thor måste försöka reparera de skador du gjort.
Han ska återställa ordningen i de nio världarna och sedan -
- blir han kung.
VANHEIM
- Jag har det under kontroll! - Är det därför allting brinner...?
Ingen orsak...
Han är din...
God dag.
Jag godtar din kapitulation...
Nån mer?
Nästa gång borde vi kanske börja med den störste?
Vart ska vi härnäst?
Hogun, vi har snart fred i alla de nio världarna.
Du borde stanna här, hos ditt folk. Asgård kan vänta.
Jag tackar dig.
Och jag tackar dig.
Heimdall...
- Är Vanheim säkrat? - Ja, och även Nornheim och Ria.
Det hade gått fortare om far lett oss.
Du verkar tro att jag är en brödbit så som du brer på...
Det var inte min avsikt.
För första gången sen Bifrost förstördes har vi fred i de nio världarna.
De påminns om vår styrka, och du har gjort dig förtjänt av deras respekt...
- ...och min tacksamhet. - Tack.
Allt är som det ska, förutom ditt förvirrade och splittrade hjärta.
Det handlar inte om Jane Foster.
Människoliv är flyktiga. Du kan finna nåt bättre här.
Jag säger det inte som Allfadern, utan som din far.
Det är dags för dig att överta tronen. Gläds åt dina segrar.
Sök upp dina krigare. Ät, drick och fira med dem. Låtsas åtminstone vara glad.
En till!
Förr brukade du fira i flera veckor.
Du firade Harokin-slaget så rejält att du nästan startade ett till.
Första slaget var ju så roligt...
Ta ett glas med mig. Allfadern har väl inga fler uppdrag för dig i kväll?
Det här är mitt eget val.
Folk märker att du försvinner varenda kväll.
Vi har nio världar. Asgårds blivande kung måste se till fler än en.
Jag tackar dig för ditt stöd i strid och alla dina råd, kära Sif.
HEJ
- Hej! - Hej.
- Så berätta nu. - Det finns inget att berätta.
I tio minuter har du gömt dig bakom en meny som bara har tre rätter -
- kyckling, vegetariskt eller fisk. Jag tror att det beror på nåt...
...och jag tror det gäller en kille.
- Det är komplicerat. - Finns han kvar?
Nej, han...
- ...försvann. - Det känner jag igen.
Sånt är jobbigt. Jag var ihop med en tjej som fick jobb i New York.
Avståndet gjorde slut på förhållandet, plus att hon låg med andra.
- Nej! - Jättemånga.
- Hej. Kan vi få lite vin? - Ja, det vore jättegott!
Richard, det här är Darcy. - Vad gör du här?
Så jag kom till labbet, alltså din mamma hus -
- och väntade mig att du skulle hasa runt i pyjamas -
- äta glass och drömma om du-vet-vem.
Men så är det inte. Du har damkläder på dig och verkar ha duschat.
Har du nåt på hjärtat? För det måste du ha.
Den där mätaren som du slutat titta på -
- den bör du titta på nu. Det är ju därför vi är här.
- Den krånglar. - Precis!
Så gjorde jag också. Jag trodde att du skulle göra nåt tekniskt.
- Det är inget. - Ser inte så ut.
Det liknar värdena som Erik tjatat om.
Vår kompis Erik blev helvild.
Han är inte intresserad. Inte jag heller. Nu får du gå.
Okej.
- Kort men ljuvt... - Hon behöver hjälp.
- Jag tar nog havsabborre. - Havsabborre? Ja, det blir bra.
Havsabborre, havsabborre, havs- abborre, havsabborre, havsabborre.
Havsabborre...
- Havsabborre. - Jane...
Sluta säga havsabborre och gå efter din kompis.
- Det här var jättekul. - Jag blir kvar och säger havsabborre.
- Och jag hatar dig. - Vad då? Jag sa att han var gullig.
Håll mun och kör.
- Sväng vänster. - Vem är han?
- Min praktikant. - Har du praktikant?
Dr Foster, det är en ära att få arbeta med er.
- Jag måste ringa Erik. - Sväng höger!
Och nu vänster.
Jag har blivit expert på att köra i London.
Erik, det är jag. Var är du? Jag kom hit för att du sa att du kommit på nåt.
Jag är här vid Stonehenge, som upplevt en intressant dag.
Polisen kallades hit strax efter kl. 11 -
- sedan en till synes ofarlig person kommit till området och klätt av sig -
- och skrämde turister med tekniska instrument -
- och rop om att han försökte rädda dem.
Mannen, identifierad som astrofysiker dr Erik Selvig, hörs nu av polisen.
Det här är ju spännande! Det tycker praktikanten också.
- Ian. - Vill du ha fasmätaren?
- Nej. - Ta med den. Liknar en brödrost.
Jag vet hur fasmätare ser ut...
Hur byter jag rington på den här?
En astrofysiker borde kunna byta rington själv...
- Varför ringer du? - Vill slippa skrika.
- Praktikanten säger att vi ska hitåt. - Jag heter Ian.
Jag vill inte bli knivskuren i vetenskapens namn.
- Lugn, vi är amerikaner! - Ska det få dem att gilla oss?
De kan få bort det.
- Bara ungar... - Är ni poliser?
- Nej, vi... jag är forskare. - Bussigt...
Vi bara upptäckte det.
Kan ni visa oss?
Det där är lite konstigt...
Vart tog den vägen?
Helt otroligt!
- Vad hände? - Ibland kommer de tillbaka, ibland inte.
Jag vill slänga nåt. Ge mig din sko.
- Såna värden har jag inte sett sen... - ...New Mexiko?
Rör inget!
Ge mig din sko.
Var det bilnycklarna...?
Darcy!
Etern väcker oss.
Konvergensen återvänder.
Du är sen.
Ibland kan festande vara tröttsammare än strid.
- Då gör du det ena fel. - Kanske det.
- Hur har stjärnorna det? - De skiner fortfarande.
Härifrån ser jag de nio världarna och tio biljoner själar.
- Jag har ju berättat om konvergensen. - Ja.
Linjeringen av världarna. Den nalkas, inte sant?
Det är nåt som ingen upplevt under alla mina år.
Få kan uppfatta den, än färre kan se den.
Den kan medföra faror, men är nåt otroligt vackert.
Jag ser inget.
Det är kanske inte den skönhet du söker...
- Hur har hon det? - Hon är begåvad.
Hon vet det inte än, men även hon studerar konvergensen. Fast...
Vad är det?
Jag kan inte se henne.
Jane!
- Vart tog du vägen? - Har du ringt polisen?!
- Vad skulle jag göra, då? - Inte ringa polisen.
Om du ringt polisen har vi snart S.H.I.E.L.D. här.
Vi hade en stabil gravitationsavvikelse, fri tillgång och vittnena var bara barn!
- Du var borta i fem timmar! - Va?
Vad konstigt...
Typiskt...
Jane!
Förlåt, men jag var tvungen att kolla om du var verklig.
Jag är...
- Var var du?! - Var var du? Heimdall kan inte se dig.
Jag har varit här sedan du stack. Har väntat, gråtit och letat efter dig.
- Du sa att du skulle komma tillbaka. - Jag vet, men Bifrost förstördes.
Det blev kaos och krig i de nio världarna. Jag måste få slut på det.
Det är ingen urusel ursäkt... men jag såg dig i tv. Du var i New York!
Jag har försökt skydda dig från farorna i min värld, men jag hade fel.
Jag tror att ödet sammanfört oss.
Jag vet inte var du var eller vad som hände, men en sak vet jag...
- Jag vet... - Gör du?
- Vad då? - Va?
Har du orsakat det här?
- Vi är lite upptagna här... - Jag tror att vi kommer att gripas.
Vänta här.
Ser man på! Lika muskulös som vanligt...
- Hur är det ute i rymden? - Bara bra.
- Ursäkta mig... - Jane Foster? Känner ni den mannen?
Han är min praktikant. Min praktikants praktikant...
Ni inkräktar på privat område och måste följa med.
- Är du oskadd? - Vad hände?
- Händerna på huvudet och backa! - Hon är dålig.
- Hon är farlig. - Det är jag också.
Skicka beväpnad förstärkning!
- Håll i mig. - Vad gör du?
Det var som fan!
Det där måste vi göra om!
Hej!
Välkommen till Asgård.
Det här blir mitt eftermäle.
Jag minns knappt tiden före ljuset.
Vår överlevnad blir ditt eftermäle.
Asarna ska få lida så som vi gjort.
Jag ska återta Etern, rädda vår värld och krossa detta förgiftade universum.
- Vad är det där? - Var stilla.
- Det här är inget jordiskt. Vad är det? - Vi vet inte.
Men hon kan inte överleva med så mycket energi i sig.
- En kvantfältsgenerator? - Det är en själässja.
Kan en själässja förflytta molekylär energi?
- Ja. - Kvantfältsgenerator...
- Är mina ord bara oljud du ignorerar? - Hon är sjuk.
Hon är dödlig. Sjukdomar är en del av det.
- Vi kan hjälpa henne. - Hon passar inte i Asgård...
- ...lika lite som en get på en bankett. - Sa han...? - Vem tror du att du är?!
Jag är Oden, Asgårds konung och de nio världarnas beskyddare.
- Jag är... - Jag vet vem du är: Jane Foster.
- Har du pratat med din far om mig? - Hon har nåt i sig som jag aldrig sett.
Läkarna i hennes värld får bota henne. - Ta henne tillbaka till Midgård!
Ni bör inte... röra henne.
Jane, är du okej?
- Det är inte möjligt! - Infektionen försvarar henne.
Nej... den försvarar sig själv.
Följ med mig.
Det finns reliker från tiden före universum.
Det hon har i sig verkar vara en sådan.
De nio världarna är inte eviga. De hade en gryning och ska ha en skymning.
Men före den gryningen härskade svartalverna enväldigt och obestridda.
"Födda i den eviga natten kommer svartalverna för att stjäla ljuset."
Mor berättade dessa sagor när vi var små.
Deras ledare, Malekith, gjorde ett vapen av mörkret, som kallades Etern.
Medan andra reliker ofta är stenstoder är Etern flyktig och föränderlig.
Den förvandlar materia till mörk materia -
- och tar över värdkroppar och växer sig stark från deras livskraft.
Malekith försökte använda Eterns kraft för att göra universum mörkt igen.
Men efter mycket blodsutgjutelse segrade min far Bor -
- och skapade en fred som varade i tusentals år.
- Vad hände? - Han dödade allihop.
Är du säker på det? Det sas att Etern också förstördes, men nu är den här.
Svartalverna är döda.
Står det i boken hur man får det ur mig?
Nej, det gör det inte.
Världarna linjerar snart.
Du blir den siste av De fördömda.
Offra mitt liv. Det är inte mer än vad vårt folk gjorde och vad du har gjort.
Du ska bli mörker, förbannad av denna existens tills den uppslukar dig.
Till dess kan inga av fiendens krafter stoppa dig.
Jag ska riva ner deras försvar och se till att du återvänder till en ny värld.
Att vakta dessa skojare är under vår värdighet!
Vore de under dig, min rultige vän, så skulle de vara döda!
Håll er i ledet!
Oden fortsätter att ge mig nya vänner. Så omtänksamt...
Är du inte intresserad av de böcker jag skickat?
Ska jag fördriva evigheten med att läsa?
Jag försöker göra det bekvämt för dig.
Jaså? Känner Oden samma omsorg?
Eller Thor? Det måste vara besvärligt att de frågar efter mig hela tiden.
Det var dina egna handlingar som förde dig hit.
Mina handlingar? Jag levde bara upp till den lögn jag blivit itutad hela livet.
- Att jag fötts att bli kung. - Kung?
En kung erkänner sina fel. Tänk på alla du dödade på jorden.
En handfull, jämfört med alla som Oden har dödat.
- Din far... - Han är inte min far!
Så är jag inte din mor?
Nej, det är du inte.
Du är så insiktsfull om andra, men inte om dig själv.
När du kom visste du att nåt hänt mig.
Heimdall såg dig inte. Du var inte kvar på jorden.
- Hur är det möjligt? - Jag trodde du var det, men hade fel.
De nio världarna finns i Yggdrasil och roterar runt Midgård som era planeter.
Vart 5 000:e år linjerar världarna varandra - det kallas Konvergensen.
Då är gränserna mellan världarna suddiga.
Du hittade kanske en av de portarna.
Det var tur att den höll sig öppen. När världarna inte längre linjerar...
...upphör förbindelsen.
Jag gillar hur du förklarar saker...
- Vad ska hända med mig? - Jag ska rädda dig.
- Din far sa... - Han vet inte allt.
Låt inte honom höra dig säga det.
Jane Foster, detta är Frigg, Asgårds drottning och min mor.
Fort!
Till fängelsehålorna! Rappa på!
Ta trapporna till vänster...
Fängelset!
- Loke... - Skynda på, jag tar hand om henne.
De verkar ogilla att vara fångar!
Vissa är aldrig nöjda!
Återvänd till era celler. Då blir det inga påföljder, det lovar jag.
Nu gäller inte löftet längre!
Skicka en styrka till vapenvalvet och försvara det, säkra fängelset...
Oden!
Iväg!
- En skärmytsling. Inget farligt. - Du är inte bra på att ljuga.
- Ta henne till dina rum. Jag hämtar er. - Var försiktig.
Trots allt jag överlevt, så är min drottning fortfarande orolig för mig.
Det är min oro som hållit dig vid liv.
Hör noga på. Du måste göra allt jag ber dig om utan att ställa frågor.
Tronen är förstörd! Till kungen!
Avlägsna dig, varelse, så kanske du överlever det här.
Jag har överlevt värre saker, kvinna.
- Vem är du? - Jag är Malekith...
...och ska ha det som är mitt.
Du har tagit nåt, barn. Ge tillbaka det.
Häxa!
- Var är Etern? - Det avslöjar jag aldrig.
Jag tror dig.
Nej!
Universum roterar i en 5 000-årig cykel. En gång per cykel linjerar världarna.
Tänk er att det här är vår värld... och det här är en annan värld.
Normalt är de åtskilda.
Men när de linjerar hopkopplas alla nio världarna.
De passerar genom varandra -
- och gravitation, ljus och materia störtar från ena världen till den andra.
Skulle det hända blir följderna katastrofala.
Mina gravimetriska spikar kan stabilisera konvergensens brännpunkt.
Därmed passerar linjeringen och de andra världarna förbi oss.
Det är underbart... och enkelt. Några frågor?
Ja. Kan jag få tillbaka min sko?
Hela dig. Du behöver din styrka för att återta Etern.
När du vaknar ska vi döda dem alla.
Jane Foster?
Följ med oss.
Palatsets skyddsfält är fortfarande nere.
Vårt artilleri kan inte upptäcka dem och inte ens Heimdall kan se dem.
Min kung, vi är nästan försvarslösa.
Är hon din fånge nu?
Lämna oss.
Jag vill inte bråka med dig.
Inte jag heller. Jag tänker jaga efter Malekith.
- Vi har Etern, så han kommer till oss. - Ja, och då krossar han oss.
- Du övervärderar varelsernas makt. - Nej, jag värderar vårt folks liv.
Jag tar Jane till Svartalfheim, bort ifrån Asgård.
När Malekith drar Etern från Jane, blottas den och blir svag.
Då förstör jag den och honom.
Men misslyckas du, kan detta vapen hamna i fiendens händer.
Att göra inget är farligare. Hans skepp kan vara ovanför oss utan att vi ser det.
Men om han kommer fälls hans män av Asgårds 10000 svärd.
- Och hur många dör av våra män? - Så många som det krävs!
Vi ska kämpa!
Till asarnas sista andetag...
...och asarnas sista blodsdroppe.
Vad skiljer då dig från Malekith?
Skillnaden är att jag ska vinna.
Jane ringer inte tillbaka, och inte Erik eller fjantiga S.H.I.E.L.D. heller.
- Vad är S.H.I.E.L.D.? - Hemligt.
Hej, Erik, det är Darcy. Thor kom tillbaka och tog Jane till Asgård -
- och jag vet inte vad jag ska göra.
En annan märklig händelse var när astrofysikern Erik Selvig -
- känd från rymdinvasionen i New York, sprang naken runt...
Darcy, kom och titta på det här. Vad heter din vän Erik i efternamn?
...och skrek åt besökare på platsen.
Han greps av polisen och genomgår nu psykiatrisk utvärdering.
Polisen vägrar att kommentera...
- Du var inte med på Odens krigsmöte. - Din far beordrade att Bifrost stängs.
Ingen får komma eller gå.
Vår fiende är inte ens synlig för mig. Vad nytta har man av en sån väktare?
Malekith kommer tillbaka, det vet du.
- Jag behöver din hjälp. - Jag sätter mig inte emot kungen.
- Inte ens för dig. - Det begär jag inte.
Vi behöver en stark Allfader, oavsett om han är det eller inte.
Men han är förblindad av hat och sorg.
- Som vi alla. - Jag ser tillräckligt klart.
- Riskerna är för stora. - Allt vi gör hädanefter är riskabelt.
Det finns inget annat sätt.
Vad ska jag göra?
Det jag ber dig om är högförräderi.
Lyckas vi, blir vi landsflyktingar och misslyckas vi, så dör vi.
Malekith visste att Etern fanns här. Han kan känna dess kraft.
Gör vi inget, så återkommer han, och då ödeläggs hela Asgård.
Vi måste flytta Jane.
Bifrost är stängd och tesserakten är inlåst.
Det finns andra vägar från Asgård, som få känner till.
Bare en, faktiskt.
Nej!
Thor... Efter all denna tid kommer du nu för att besöka mig.
Varför?
- För att gotta dig? För att håna? - Sluta, Loke.
Inga fler illusioner.
Nu ser du mitt sanna jag.
- Plågades hon? - Jag kom inte för att sörja med dig.
Jag erbjuder dig chansen till meningsfullare sakrament.
- Fortsätt. - Du vill hämnas lika mycket som jag.
Hjälp mig att fly från Asgård, så får du det: hämnd - och sedan denna cell.
Du måste verkligen vara desperat när du ber mig om hjälp.
- Varför tror du att du kan lita på mig? - Det gör jag inte...
...men mor gjorde det.
Och när vi stred hoppades jag att min bror fanns kvar därinne.
Det hoppet skyddar dig inte längre. Förråder du mig, så dödar jag dig.
När börjar vi?
- Han förråder dig. - Han kommer att försöka.
Det här är så olikt dig, broder. Allt i hemlighet...
- Vill du inte hellre slå dig ut? - Jo, om du inte slutar prata.
Som du vill. Jag är inte ens här...
- Bättre så här? - Bättre sällskap, i alla fall.
Vi kan bli mindre iögonfallande...
Du ser läcker ut!
Oavsett utseende kan jag döda dig.
Du kanske föredrar en av dina nya kamrater? Du gillar ju dem.
Det här är mycket bättre! Dräkten är lite extrem, och väldigt åtsittande.
Men självförtroendet! Jag känner hur rättfärdigheten svallar!
Vill du ha en livlig diskussion om sanning, heder, patriotism?
Gud välsigne Amer...
Vad är det?
Du kunde ju åtminstone ge mig ett vapen. Min dolk eller nåt.
Äntligen! Lite sunt förnuft.
Jag trodde att du gillade spratt...
Din vackra dödliga vaktas av en legion einhärjar som ser dig på lång väg.
Det blir inte jag som hämtar henne.
Jag är inte hungrig.
Bra. Då går vi.
- Och du är...? - Loke. Du har kanske hört...
- Där fick du för New York. - Henne gillar jag.
Allfadern, då?
Det är min plikt att meddela honom om brott mot tronen.
Du har kallat hit mig för en viktig angelägenhet. Vad gäller det?
- Förräderi, ers majestät. - Vem då?
Jag.
Ers majestät, den dödliga har tagits.
Stoppa Thor - till varje pris.
Där är de - ta dem!
Jag håller dem tillbaka. Ta henne.
Tack.
Förråder du honom, dödar jag dig.
Trevligt att se dig, Sif.
Låt säga att du får Lokes hjälp och befriar denna dödliga -
- men till vilken nytta? Vi dödas så snart vi lämnar palatset!
Så därför ska vi inte gå till fots.
- Jag ska ge er så mycket tid jag kan. - Tack, min vän.
- Funderar du på att förråda honom... - ...så dödar du mig?
Tydligen finns det en gräns...
- Du sa att du kunde flyga den här. - Jag sa: "Hur svårt kan det vara?"
De är på skeppet! Till skeppet!
- Vad du än gör, gör det snabbt. - Håll mun.
- Du måste ha missat nåt. - Jag trycker ju på varenda knapp.
- Slå inte, tryck försiktigt. - Det gör jag - det funkar inte!
Du missade en pelare...
- Låt mig ta över. Jag är bättre pilot. - Jaså? Vem av oss kan faktiskt flyga?
Är hon död?
- Jane! - Jag är okej.
Säg inget.
De jagar oss!
- De skjuter på oss! - Dina kommentarer är till stor hjälp!
Bravo - du halshögg farfar!
Det här var en utomordentlig idé!
Vi stjäl det största och synligaste skeppet och flyr i det.
Flyger runt stan och krockar med allt, så alla ser oss. Verkligen briljant!
Din tid i fängelsehålan har inte påverkat din elegans, Loke!
Du ljög för mig! Jag är imponerad.
Så bra... Gör nu vad du lovat. Ta oss till din hemliga väg.
- Fandral... - Ska bli.
För Asgård!
Ta det inte personligt, grabbar!
- Loke...? - Vore det lätt skulle alla göra det.
- Är du galen? - Kanske det.
Vi är redo att slå till nu.
Nej!
Att slå till mot Asgård har nu blivit meningslöst.
Etern har hittat hem.
Tänk om jag hade kraften som flödar i henne...
- Den skulle förtära dig. - Hon verkar inte lida av det.
- Än så länge. - Hon är starkare än du anar.
- Säg adjö. - Inte i dag.
I dag, i morgon, 100 år - ingenting!
Det är ett ögonblick. Du kan aldrig bli förberedd.
- Den enda du älskat tas ifrån dig. - Blir du nöjd då?
- Det ligger inte för mig. - Att ge upp ligger inte för mig.
- Odens son... - Nej, inte bara Odens!
Tror du att bara du fick mors kärlek? Du fick hennes konster, jag hennes tillit.
Tillit?! Var det hennes sista ansiktsuttryck?
- Tillit? Du lät henne dö! - Till vilken hjälp var du i din cell?
- Vem satte mig där? Vem gjorde det?! - Det vet du mycket väl! Du vet vem!
Hon skulle inte vilja att vi slogs.
Det skulle knappast chockera henne.
Jag önskar att jag kunde lita på dig.
Lita på min ilska.
Ni får skriva på här för att få ut er fars tillhörigheter, mr Selvig.
Ja, just det... Min far, dr Erik Selvig...
En brun herrplånbok, en nyckelring med tre nycklar -
- receptbelagd medicin... diverse.
- Och... - Erik!
- ...de här. - Ja, de där... Tack och lov.
Erik!
- Ja? - Det är... Darcy.
Darcy!
- Så skönt att se dig! - Jag har saknat dig också.
- Hur hittade ni mig? - Ni var naken i tv...
Dags att gå! Vi har mycket att göra.
Börjar kännas konstigt.
Jag borde inte ha ansvar för sånt här. Har inte lön för det. Har ingen lön alls...
Jag heter Ian - är Darcys praktikant. Jag får inte heller nån lön.
- Hur är det med er? - Jag har haft en gud i hjärnan.
Inget jag vill rekommendera...
- Dr Selvig, utrustningen piper! - Det händer tidigare än jag trott.
Vad är det som händer?
Fåglar?
- Är det fåglar som händer? - Det är en flock starar.
- Pappa och jag var fågelskådare. - Nörd...
Titta!
Vart tog de vägen?
Vad fan var det?! Varför ler du?
Det finns inget mer lugnande än att inse att världen är galnare än man själv.
Ta mig till Janes labb!
Jane...
Malekith...
- Är du redo? - Jag är det.
- Du inser väl att din plan dödar oss? - Det är möjligt.
- Litar du fortfarande inte på mig? - Skulle du göra det?
Nej, det skulle jag inte...
Thor!
Nej!
Tror du verkligen att jag brydde mig om Frigg? Om nån av er?
Allt jag ville... var att se dig och Oden ligga döda vid mina fötter!
Malekith!
Jag är Loke från Jotunheim och kommer med en gåva!
I gengäld ber jag bara om en sak: En bra plats där jag kan se Asgård brinna!
Han är Asgårds fiende.
Han var fånge hos dem.
Se på mig.
Nu, Loke!
Nej!
Vi ses i helvetet, monster!
Nej, nej!
- Din idiot! Du lyssnade inte. - Jag vet...
Jag är en idiot...
- Ge inte upp! - Förlåt...
Förlåt...
Det är okej.
Det är bra.
Jag ska berätta för far vad du gjort.
Jag gjorde det inte för hans skull.
Nej!
Han kommer att använda den.
Inte bara mot Asgård eller en stjärna. Malekith tänker förstöra allting.
Hur då? Hur då, Jane?
Jag såg honom på jorden. Vad gjorde han där?
- Konvergensen... - Gode Gud...
Det här hade aldrig hänt om jag inte hittat Etern.
Då hade Malekith bara fått tag i den tidigare.
Jag hittade den bara för att jag letade efter dig.
Nu sitter vi fast här.
Det är inte jag.
- Hej, Jane. Det är Richard. - Richard, var är du?
Jag är kvar på kontoret. Det har varit körigt.
- Det här är otroligt! - Jaså? Vi hade en trevlig lunch...
- ...även om vi aldrig åt nåt. - Hur kan jag få signal här?!
- Ska jag ringa lite senare? - Nej, snälla du, lägg inte på.
Jag undrar om du vill göra ett nytt försök? Kanske middag nästa gång?
- Häng kvar, bara. - Javisst.
Herregud...
- Stör jag? - Nej, då. Inte alls. - Kom!
- Är du i en tunnel? - Vart ska vi?
- Hallå! - Varför är det så många skor här?
Jag sms:ar...
- Så vem är Richard? - Inte nu!
Jane! Du kan inte bara sticka så där.
Hela världen har blivit galen. Allt det där vi såg sprider sig.
- Har du varit på fest? - Erik?
Jane! Så underbart.
- Du har varit i Asgård. - Inga byxor?
- Han tänker bättre så... - Ge mig allt du har på det här.
Allt du har om gravimetriska avvikelser.
Mår du bra, Erik?
Din bror kommer väl inte?
- Loke är död. - Tack och lov!
- Jag beklagar, menar jag... - Tack.
Ursäkta, ers majestät. Jag har nyheter från Svartalfheim.
- Thor? - Varken han eller vapnet sågs till...
Vad är det?
Vi hittade en kropp.
Loke.
Malekith tänker utlösa Etern nånstans där alla nio världarna har kontakt.
Det förstärker effekten. För varje ny värld ökar kraften exponentiellt.
Hela universum påverkas.
Linjeringen är bara tillfällig, så han måste vara på rätt plats vid rätt tid.
Hur vet vi var det är?
Vi följer anvisningarna...
Det har hänt förut, för tusentals år sedan, och dåtidens folk såg det.
Alla de stora byggnadsverken, hos mayafolket, kineserna, egypterna...
...utnyttjade gravitationseffekterna, och de kan bilda en karta.
Stonehenge...
...Snowdon, Great Orme - de är alla koordinater som leder oss...
...hit.
Greenwich?
Murarna mellan världarna försvinner nästan helt - fysikens lagar spräcks.
Skiftande tyngdkraft, rumslig utträngning... Vår verklighet upphör.
Bäst att sätta på byxorna.
Vi slår ner dem runt platsen, sedan utlöser Jane och Erik dem från tornet.
- De är hoptejpade! - Vet du ens hur de funkar?
- Nej. - Inte jag heller.
- Skynda dig! - Ja, ja!
- Helvetes... - ...skit!
Du hade inte behövt resa så långt, ase. Döden hade snart nått dig.
- Men inte från dig. - Ditt universum skulle inte ha funnits.
Din värld och din familj ska utplånas!
- Det är bråttom! - Snart klar.
Tror du att det funkar? Mätarna ska upptäcka avvikelser inte orsaka dem.
Kom!
Sno på, Darcy!
Med så mycket kraft borde du kunna slå hårdare.
Klar!
Konvergensen sker om sju minuter.
Så Malekith måste hållas upptagen i åtta.
Bäst att du håller i dig...
Häftigt! Hur gjorde du det?
- Gravitationsfälten påverkar svaga... - Ta killen med svärdet!
- Hoppsan... - Kom!
Vad fan hände?
Spring!
- Ni måste ut härifrån, omedelbart! - Du skojar, va?
Det är Thor med sin hammare!
- Rymdskeppet är fientligt. - Uppfattat. Ni har rätt att anfalla.
Robotarna på målet...
...och avfyrade.
Målet missat! Målet missat! Jag har ingen kontroll!
Mayday! Har tappat kontrollen!
- Vad gör du? - Signalen går inte fram.
Kom!
- Är du okej? - Du räddade livet på mig.
Jag gjorde tydligen det...
- Darcy? - Jane!
- Ian! - Selvig.
Mjölner!
Tänk på avståndet.
- Hur tar jag mig till Greenwich? - Ta det här tåget, tre stationer.
Tänk på avståndet.
Ursäkta...
Vi hinner inte.
Jane... Jane!
Thor!
Det är för sent!
Konvergensen är maximal.
- Kan de där stoppa honom? - Vi kan inte komma nära nog.
Det kan jag.
Malekith!
Mörkret återvänder, ase!
Är du här för att se slutet på ditt universum?
Jag är här för att godta din kapitulation.
Tror du att du kan stoppa det här? Etern kan inte förintas!
Men det kan du...
Thor!
Jane!
Alla välbehållna?
Han kommer tillbaka.
Fast...
...sist tog det två år.
Det har ju bara gått två dagar, så...
- Sa han nåt när han stack? - Skulle reda ut nåt med sin far.
Han begick högförräderi när vi stack därifrån...
Du sa en gång att ingen kung kunde vara visare än jag. Du hade fel.
Konvergensen har fört alla världarna samman.
De såg att du riskerade ditt liv för dem.
Vad kan Asgård erbjuda sin nye kung i gengäld?
Mitt liv.
Far, jag kan inte vara Asgårds kung.
Jag ska beskydda Asgård och alla världarna till mitt sista andetag -
- men inte från den stolen.
Loke, trots sin obalans, förstod vad styre kräver, mer än jag nånsin kan.
Brutaliteten, uppoffringen... Sånt förändrar en.
Jag är hellre en god man än en stor kung.
Är det min son jag hör eller kvinnan han älskar?
När du talar hör jag aldrig mors röst.
Detta är inte för Janes skull, far. Hon vet inte vad jag kom för att säga.
Även om hon får rätt att styra vid min sida, ändrar det inget.
En son ville ha tronen för mycket -
- och den andre avstod från den. Ska det bli mitt eftermäle?
Loke dog med heder. Jag ska försöka leva likadant.
Räcker inte det?
Den tillhör dig.
- Om du är den värdig. - Det ska jag försöka vara.
Jag kan inte ge dig min välsignelse eller önska dig lycka till.
Jag vet.
Är jag stolt över den man min son blivit, så kan jag inte ens säga det.
Det vore att visa känslor.
Gå...
...min son.
Tack, far.
Nej...
...tack själv.
Låt mig presentera...
...Taneleer Tivan, Samlaren.
Asar, vilken ära!
Ni vet varför vi är här.
Givetvis.
Men om jag får fråga... Varför inte ha den inlåst i ert eget valv?
Tesserakten finns redan i Asgård.
Två evighetsstenar bör inte vara så nära varandra.
Mycket förnuftigt.
Jag kan försäkra...
...att den kommer att vara i absolut säkert förvar här...
...i min samling.
Tillse det.
En ordnad...
...fem återstår.
THOR KOMMER TILLBAKA