Am găsit un cadavru în Parcul Central.
Jeremiah McLean a ucis-o pe Mary.
Dumnezeule, Francis!
Robert, căruța!
Ce-a căutat aici dl Maguire?
- S-o vadă pe dna Maguire. - Nu e dna Maguire.
Îți amintești de mine, Ellen?
COPPER Sezonul 1 Episodul 9
Comentarii pe www.tvblog.ro
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Doamnă Corcoran, deschideți gura.
Așa.
Gata, gata.
Acum odihniți-vă.
Două săptămâni și nu poate încropi o propoziție.
Azilul Earl a ținut-o aproape hipnotizată cu clorură de mercur.
Nu elimini drogul din șapte luni în doar două săptămâni.
- Vreau să vorbească acum, Matthew. - Va vorbi. Curând.
Mai întâi trebuie să scădem nevoia de drog.
Doza aceea a fost ultima pe care i-am dat-o.
Kevin, trebuie să te avertizez...
chiar și cu tratament, soția ta va suferi enorm.
- Simptomele de sevraj... - Am mai văzut.
În subterane, în corturile spitalelor din război.
Matthew, sunt așteptat la un caz.
Știu ce ai de făcut.
Am să stau cu ea până după-amiază.
Corky.
- O zi a Recunoștinței fericită. - Și ție la fel, Annie.
Duceți-vă la docuri să schimbați-i pe McCormack și Lattimer.
Voi mergeți în barăcile din Cow Bay.
Vreau să intrați cu toții.
Andrew, l-a văzut cineva pe Maguire intrând sau ieșind din camera lui?
- Nu. - Nici acasă la mama lui?
Același lucru... nicio veste.
Du-te și mai dă o tură. În caz că ceilalți au omis ceva.
Ce-i?
Uiți că Maguire i-a omorât
pe Mary Lockwood și Jeremiah McLean și Dumnezeu mai știe pe cine?
Că mi-a închis nevasta șapte luni într-un azil?!
- Calmează-te. - Mă calmez când o să-l văd!
- Și o să primesc răspunsuri! - Corky! Știu că trebuie s-o faci
și tu știi că sunt alături de tine.
Am trimis vorbă la toate secțiile din oraș și răspunsul e același.
Maguire a dispărut. E o fantomă.
Știi sigur?
Știu sigur că nu vreau să fiu de față dacă îl găsești.
Nu se pune problema dacă, Andrew.
Ai aflat ceva?
Nimeni nu l-a văzut. Nici fetele, nici clienții obișnuiți.
La dracu!
Nu crezi că a plecat din oraș?
Nu. Îl cunosc pe Francis. Nu e fugar.
O are adânc înăuntrul lui.
Dacă-l cunoști atât de bine, cum de a ascuns-o de tine atât timp?
Furia nu e de înțeles în ceea ce s-a întâmplat.
- Ea ce face? - La fel de greu de găsit ca Francis,
chiar dacă stă în fața mea.
Dar cu mila lui Dumnezeu își va reveni.
Nu te-am mai auzit vorbind despre Dumnezeu.
Nu i-am găsit niciun rost până acum.
Trebuie să plec.
Eva, soția mea e acasă.
Eva...
furia mea nu e canalizată pe tine.
Am venit să-ți cer ajutorul.
Dacă vrei să treci pe la noi după petrecere să stai lângă ea.
Toți cei pe care-i cunosc au familie.
Te pricepi al naibii de bine să faci o femeie să se simtă specială.
Bine, vin în câteva ore.
Rapoartele de care ai vorbit sunt adevărate.
M-am întors din Richmond să descopăr că simpatizanții sudiști de aici
s-au retras din conspirație.
Mă dezamăgește faptul că McMaster se află printre ei.
Lași.
Se tem pentru viitorul lor politic și financiar, fără îndoială.
N-are importanță.
Mai am niște soldați care vor încerca altă lovitură asupra orașului.
De ce nu abandonezi planul? Pentru moment.
Până ne asigurăm că planul nostru e infailibil.
Am vorbit cu președinte Davis în Richmond.
M-a asigurat că al doilea transport de foc grecesc
ar putea fi în drum spre Manhattan în câteva ore.
Domnule Kennedy, fii rezonabil.
Lovitura nu poate avea impact decât dacă avem
sprijinul oamenilor din New York, al oamenilor puternici.
- Reticența lor va scădea în timp. - Și reticența ta?
Îmi pui la îndoială loialitatea?
Ce mai trebuie să-ți dovedesc?
Tatăl tău...
e unul dintre cei mai puternici și bogați oameni din New York.
Și unul dintre cei care nu fac politică.
Nu-l amesteca pe tata în asta.
Iartă-mă.
Pasiunea îmi sugrumă manierele.
Dar ai dreptate.
Hai să ne vedem din nou în vreo două săptămâni.
Discutăm o altă strategie. Mulțumesc pentru băutură.
Nu m-am hotărât unde să stau. La Fifth Avenue sau la Lovejoy.
Ai vreo preferință?
Hotelul Fifth Avenue e mare, grandios.
Lovejoy e elegant și plăcut.
Mă voi interesa de amândouă.
Să văd care dintre ele e mai... relevant.
Ziua bună.
Un toast pentru familia de aici și cea de departe.
- Da, da. - Am plecat din Europa să vin aici,
la New York, în căutarea prosperității și fericirii.
Și știu că nu sunt singură.
Părinții mei sunt bătrâni. Mi-e dor de surorile mele.
Vorbim doar prin scrisori și abia aștept să le aud vocile.
O parte din inima mea va rămâne pentru totdeauna în Prusia.
Dar aici am o altă familie, și în centru, și la periferie.
Și poate că sunt o patroană exigentă...
dar vă mulțumesc tuturor pentru că m-ați ajutat
să găsesc prosperitatea și fericirea pe care le căutam.
Auf ihre gesundheit.
Să ne amintim de draga de Molly.
- Da. - Desigur.
Pentru Molly, al cărei sfârșit a venit prea devreme.
- Pentru Molly. - Era o doamnă.
Bună dimineața, dle detectiv. Da, dle, e acasă.
Credeam că vine azi pe aici, că e sărbătoare.
Și eu.
Nu te-a căutat?
Nu. Două săptămâni e mult timp,
pentru ca o mamă să-și imagineze ce-o fi cu copilul ei.
Stau aici și mă rog.
Asta-i bine, doamnă Maguire. Trebuie să-ți păstrezi credința.
Îl vom găsi pe Francis. Voi avea grijă... de asta.
Ești un prieten bun, Kevin.
O revoluție economică. Uitați-vă la Henry Bessemer
și metoda lui inovatoare de producere a oțelului în masă.
El și investitorii ar putea câștiga o mare avere,
dar președintele nostru se lasă greu...
Știm că nu-l placi pe Lincoln, dar nu poate fi singurul vinovat
pentru fiecare bănuț care-ți scapă printre degete!
Iertare. Ești oaspete și aiurelile noastre politice te plictisesc.
Dimpotrivă. Savurez pasiunea cu care fiecare își susține părerea.
Vi-i prezint pe domnii Edwin, Junius Brutus și John Wilkes Booth.
- Domnilor! - Edwin, ce plăcere.
Fiul meu Robert.
Și cred că o cunoașteți pe încântătoarea Elizabeth Haverford.
E o plăcere să vă revăd, doamnă.
Asemenea.
Ideea îmi dă fiori de încântare.
Toți frații Booth pe scenă în același timp.
"Julius Caesar" la Winter Garden.
Jumătate din New York țipă după bilete.
Suntem bucuroși să auzim că s-a aflat despre micul nostru spectacol.
Și vă rog călduros să acceptați recunoștința noastră.
Elizabeth a muncit foarte mult...
Dnă Haverford, sunteți mai strălucitoare decât ultima dată.
Vă rog să-mi spuneți Elizabeth.
"Frumusețea nu are nume."
Două săptămâni de când mi-ai pus jumătate din polițiști
să lucreze pentru tine!
Suntem în Five Points, Corky.
Avem crime mai importante de investigat
decât dispariția unui detectiv bețiv și chior.
Nu-mi pasă cât de implicat ești în cazul ăsta.
Destul e destul.
M-ai înțeles?
Nu, domnule.
Nu?
- Ești un idiot... - Ascultă aici, lichea libidinoasă!
Poate că scrie "căpitan" pe ușa ta,
dar a trecut mult timp de când nu mai ești șeful secției.
Oamenii aceia sunt oamenii mei și ar prefera să mă urmeze în iad
decât să stea cu tine, așa că vor rămâne în patrulă
până îl găsim pe Francis Maguire.
M-ai înțeles?
Doamne sfinte, Sara, ai de gând să hrănești tot Carsmansville?
Am invitat la noi familia Monroe. Eli e plecat și m-am gândit
că Adrienne și copiii vor să petreacă sărbătoarea cu prietenii.
Sunt invitați la un festin.
- Cum te simți? - Destul de bine să stau în picioare.
- Destul de bine să gătesc. - Să nu te obosești prea mult.
Zâmbește.
Cum se simte soția lui Corcoran?
Dependența e o tortură, iar sevrajul e și mai rău,
atât pentru pacient, cât și pentru cei apropiați.
Ellen își va reveni, dar va mai fi ce-a fost?
Iar eu n-am inima să-i spun lui Kevin că nu știu.
Cel puțin nu încă.
Te înșeli. Brutalitatea lui Lincoln a întărit hotărârea Confederației.
Sigur că nu. Cu ce-a făcut generalul Sherman în Atlanta?
E chestiune de timp până se predau soldații Confederației.
- Înfrângerea vine sub multe forme. - Fraților, să ne păstrăm onoarea.
Lincoln va cădea. Și atunci, vorbele lui Shakespeare vor avea ecou
de la Winter Garden până în lumea întreagă:
"Libertate! Dezrobire! Tirania a murit!"
Prea multă emfază, Johnny.
Să lăsăm puțin discuția despre război
și să vorbim despre celebrare și strângere de fonduri.
Edwin îl va juca pe Brutus, John Wilkes pe Marc Antoniu,
iar eu voi fi Cassius.
Un spectacol de care ne vom aminti.
Îmi cer scuze, dar trebuie să plec.
A apărut o chestiune de afaceri foarte urgentă.
Vă rog să savurați aceste trabucuri importate recent din Anglia.
Weenan, Cohen & Company.
Robert și dna Haverford vor fi gazde minunate.
Vă rog să mă scuzați, domnilor.
Ce poate fi atât de important încât să pleci înaintea oaspeților?
- Așa cum am spus, o neașteptată... - Da, chestiune de afaceri.
Dar există un cod al conduitei. Tu m-ai învățat.
Să pleci de la cină și să-i lași pe frații Booth...
Robert, dacă vrei să discutăm despre conduită,
când mă întorc putem vorbi despre starea ta nesfârșită de ebrietate.
Kevin.
Da?
De ce nu mâncăm curcan? E Ziua Recunoștinței.
Doar atât de recunoscător mă simt.
Pot să spun o rugăciune?
Dacă vrei.
Doamne, îți mulțumesc că pot sta în casa lui Corky
și că el mă tratează bine.
Binecuvântează-i soția care e bolnavă și ajut-o să se facă bine repede.
Amin.
Ești un copil bun.
Ați avut o sărbătoare frumoasă, domnule Morehouse?
Nu-mi pierde timpul cu absurdități, domnule Kennedy.
"Dacă nu ajungi într-o oră, fărădelegile tale vor fi dezvăluite."
Poate că e Gunther primarul orașului, dar nu se întâmplă nimic
fără să știu și eu.
Vorbe despre ambițiile tale au trecut pe la mine acum câteva săptămâni.
Vorbești de activități infracționale. Știu cine ești.
Și totuși, n-ai făcut nimic să mă oprești.
Spune-mi de ce sunt aici.
Spui că știi cine sunt.
Sunt de la serviciile secrete ale Statelor Confederate ale Americii.
Nu am nicio intenție să te demasc.
Atunci ești o persoană mai bună decât mine.
Ai făcut mulți bani furnizând armament trupelor confederate.
Victoria e victorie, fie că e a Confederației
sau a Uniunii, iar profitul e profit.
Am un acord cu senatorul Foote din Tennessee.
Da, dar dl Henry Foote a fost eliberat din funcție.
N-ai auzit? Ieri s-a întâmplat. S-a certat cu președintele Davis.
Eu am documentele fostului senator, autorizația de comerț.
Acest acord la care te referi e destul de extins.
Hârtiile duc de la New York la Tampa Bay
și contrabanda... complicitatea cu dușmanul...
Acest comportament poate duce un om în închisoarea Uniunii.
Și mâine aș putea să te distrug.
Ce vrei de la mine?
Cooperare... logistică, informații și bani.
Cât mai repede.
Dacă ne ajuți, ajutorul dat armatei confederate
va rămâne confidențial și...
duci mai departe numele casei Morehouse.
Dacă nu,
dinastia pe care te-ai străduit s-o construiești
va dispărea în golul negru al istoriei.
Care ți-e dorința?
Îmi doresc ca tu să fi fost în serviciul meu acum mulți ani.
Strașnic!
Mai e un lucru despre care aș vrea să discutăm...
Fiul tău Robert.
Am ascultat în fiecare zi această melodie.
M-am dus la bijuteria Fauvell,
am cumpărat medalionul, am pus să fie gravat.
Litere E și C pe capac.
E și C, E și C, medalionul meu!
Da, Ellen, medalionul.
Annie! Annie! Am nevoie de tine!
Annie!
- Picioarele. Ține-o de picioare. - Să aduc medicamentul?
Nu, copilă, ține-o bine, va trece.
Va trece.
Femeia aia!
Femeia? Care femeie, dragă?
Femeia ne-a pus să plătim.
Timpul se scurge.
Ceasul. Privește.
Pentru ce să plătești, Ellen?
Un medalion pentru o viață.
Nu credeai că am să vin.
- Am spus eu asta? - Ea unde e?
Ea e în pat. La etaj.
Îmi amintesc unde e dormitorul tău, Corky.
Eva...
Du-te și vezi-ți de treburi.
O supraveghez eu.
Mă va ajuta Annie. Nu-i așa?
Tată.
Sper că totul e bine în tărâmul "afacerilor urgente".
...compania de cărbune consolidată.
Ai plecat de la cină să discuți despre un conglomerat
care se va anunța peste trei săptămâni?
Știi despre compania de cărbune.
O speculație a lui Robert Cobb Kennedy, nu?
Mi-a spus ceva înainte să plece la Richmond.
Căuta investitori. Cred că a găsit unul.
Au existat conflicte interne în legătură cu acțiunile și...
Serios, nu te privește, Robert.
Dacă problema te-a îngrijorat, trebuie să fie niște necazuri.
- Dă-mi voie să te ajut. - Nu, am totul sub control.
Kennedy m-a întrebat astăzi despre hoteluri.
- Unde s-a cazat? - Eu de unde să știu?
Tocmai te-ai întâlnit cu el.
Da, desigur.
La Lovejoy, cred.
Totul s-a petrecut rapid. Te rog să mă scuzi.
- Tată. - Da, Robert.
Nu te cred.
Ce nu crezi?
Iartă-mă.
Băutura mă face să vorbesc prostii.
Mulțumesc.
Maggie!
Ce mare te-ai făcut.
Părul tău e mai lung, e frumos.
Ea nu e Maggie.
E Annie. E o prietenă a soțului tău.
- Aici. - Îmi cer iertare. Mintea mea...
Îți este foame? Am făcut supă. O să te simți mai bine.
Mulțumesc.
Dă-mi voie să te ajut.
Cum te numești?
Poftim, soarbe.
Ți-am spus să-l lași în pace pe tatăl meu.
De ce nu intri?
Te duci cu gândul prea departe. Tatăl tău e om de afaceri,
ca și mine. A fost doar o mică discuție.
Nu l-am văzut niciodată amețit,
dar când s-a întors de la întâlnirea cu tine,
abia dacă putea rosti o propoziție.
Biletul de la tine l-a făcut să fugă pe ușă.
Ce scria în el? I-ai spus despre implicarea mea?
Robert, ți-am spus că a fost vorba de afaceri și așa a fost.
Oprește-te.
În ultima lună am învățat că tu spui ceva,
dar deseori înseamnă altceva. Câteodată e fermecător, dar nu acum.
N-am fost niciodată un mincinos prea bun.
De fapt, l-am amenințat pe tatăl tău.
- Te retrăseseși. - Am zis să amânăm.
Spune-i cum vrei. Richmond mi-a dat informații despre Norbert Morehouse,
informații pe care le-am folosit împotriva lui.
Spune-mi.
Nu. Dar ai văzut consecințele. Folosește-ți imaginația.
- N-ai putut aștepta două săptămâni? - Timpul e împotriva noastră.
Banii familiei Morehouse sunt la fel, fie că sunt ai tăi sau ai tatălui.
Îți admir personalitatea, Kennedy.
Și sincer, a fost amuzant să-l văd pe tata speriat.
La naiba cu înalta societate de lași nordici.
Lasă-l în pace pe tata și eu revin în acest moment.
S-a făcut.
Fie ca apocalipsa confederată să cadă asupra New Yorkului.
Care-i planul?
Trebuie să fim mâine la răsărit la Devil Creek.
- Vom avea nevoie de bani. - Desigur.
Medalionul amanetat de madam Grindle, cu literele E și C împletite.
Acum câteva săptămâni am spus adevărul!
Așa să fie?
Atunci te-am crezut fiindcă aveam nevoie, dar acum?
Știu că minți.
Vorbește sau bucură-te de întuneric.
Partenerul tău a fost, cel cu un ochi.
M-a plătit să mint.
Nu mi-a spus ce motive are.
Unde este? Unde se ascunde?
Nu l-am văzut de când ați fost în magazin.
Pe cuvânt. Spun adevărul!
Te rog, Adonai!
- Cine dracului e Adonai? - Dumnezeu.
- Dumnezeu?! - Da.
Dumnezeu...
N-ai rostit o vorbă. De parcă nici n-aș fi aici.
Îmi pare rău. Mintea mea e... confuză.
Vino și stai lângă mine.
- Elizabeth. - Da, Robert.
L-ai iertat pe Kevin?
De ce întrebi?
Ținutul Orange, Virginia, luna mai.
O zi frumoasă de primăvară.
Flori, copaci înverziți.
Aveam în picior un glonț de calibrul 0.58.
Dacă mi-ai fi spus atunci că datorez viața unui sclav fugar
și unui imigrant irlandez...
Despre ce Dumnezeu vorbești?
Simțeam atunci că singura persoană în care mă pot încrede e Corky.
Dacă te poți încrede vreodată în cineva,
să știi că eu sunt aceea.
Încrede-te în mine, Robert.
Kevin!
Puteai să intri.
- Francis Maguire. - Da, prietenul tău dispărut.
Mă gândeam la vremea de atunci, când a sosit el,
alt irlandez de vârsta mea în cartier.
Tatăl lui murise traversând Atlanticul, mama lui era coreeancă.
Și erau săraci. Iar tu i-ai luat la tine,
până când Francis a găsit de lucru și s-au pus pe picioare.
Francis a fost un copil blând.
Înainte de dispariție a spus
că renunță la baruri, renunță la târfe.
Că se duce să-l caute pe Dumnezeu.
M-am gândit foarte mult la ce-a vrut să spună.
Dar acum cred că dacă a plecat să caute,
primul loc va fi la tine.
Nu l-am văzut și n-am primit vești de la Francis Maguire.
De când eram copil am crezut în tine...
ca preot, ca om.
Dar acum? Nu te cred.
- Nu-mi stă în caracter să mint. - Francis vine să te vadă.
- Nu vine. - La confesiune, să ceară iertare.
- Nu. - Ai avut grijă de el înainte.
- Și ai grijă și acum. - Și tu de ce-l urmărești?
Dacă Francis vine aici, are nevoie de ajutorul lui Dumnezeu, nu al tău.
Eu nu vreau să-l ajut!
Maica lui Dumnezeu! Oprește nebunia asta.
Când te porți așa, ești orb.
Te rog, părinte Burke. Te mai întreb o dată.
Francis Maguire s-a ascuns în biserica ta?
Nu te mint, Kevin.
N-am avut niciun contact cu Francis Maguire.
Dar... am găsit asta azi-dimineață.
E insigna lui.
- Acum e înăuntru? - Nu.
Când vine Francis?
Dacă el este, vine seara, când eu sunt în pat.
Dimineața e plecat. Unde se duce între timp... habar n-am.
Se întoarce în iad.
Nu m-ai omorî, Kevin!
Chiar nu știu, părinte Burke.
Ai să mă omori?
Nu m-am hotărât încă.
Poftim. Ai pierdut insigna.
Sau ai vrut să fie găsită. Nu contează.
Bisericile sunt singurele locuri din Five Points
care sunt deschise zi și noapte.
Chiar și tavernele se închid în cele din urmă.
Înseamnă că un bărbat poate sta fără băutură câteva ore,
dar nu fără șansa de a se căi.
Eu...
N-am mai fost la slujbă de dinainte de război.
Dar dacă ești irlandez și catolic,
învățăturile sunt în mintea ta,
înăuntrul tău pentru totdeauna, nu-i așa?
Confesiune, penitență, marea împăcare dintre om și Dumnezeu.
Vorbești cu părintele Burke, spui două rugăciuni și-ai scăpat.
Așa am fost învățați.
Într-adevăr.
Într-adevăr...
Dar eu nu sunt om al bisericii,
dar cred...
cred că e vremea să te confesezi, Francis.
Acum și aici, în fața lui Dumnezeu.
Te-ai culcat cu soția mea,
mi-ai omorât fetița.
Știi ceva?
Știi ce?
M-am hotărât.
Spune-mi adevărul...
sau te duc afară și te îngrop
lângă fiica mea cea binecuvântată.
Un suflet în rai, altul în iad.
Adevărul să fie.
Așa e, Kevin, am împărțit patul cu Ellen a ta.
Un pat lăsat gol fiindcă tu ai plecat.
- Era nevoie de mine în război! - Era nevoie de tine acasă!
O casă pe care ai abandonat-o! Te-ai întors în timpul răzmerițelor,
i-ai dat lui Ellen speranța că soțul ei s-a întors.
Dar nu, Kevin Corcoran, eroul de război,
se întoarce din nou pe câmpul de luptă.
Vorbești de iad, Corky. Privește în jurul tău.
Ești în Five Points, cel mai apropiat loc de iad de pe Pământ,
iar tu ți-ai lăsat soția și fiica singure, de bună voie, de două ori.
Atunci nu știam dacă trăiești sau zaci mort în vreun pârâu.
Am făcut ceea ce trebuia să facă un om...
- Am avut grijă de familia ta. - Nu.
Ai trădat un om pe care-l numeai prieten!
Ai făcut pe soțul, te-ai culcat cu soția mea și ai lăsat-o gravidă.
Și ai dus-o la doctoriță să avorteze!
- Asta se răsplătește cu raiul? - Nu te mai da mare și tare.
Tu te culci cu Eva în timp ce-ți cauți marea iubire!
Taci!
Uită-te la noi.
Nu suntem atât de diferiți, Corky.
Amândoi am făcut greșeli.
Da, Ellen a rămas însărcinată și a intrat în panică.
Amândoi ne-am speriat.
Fiindcă tu ești cel mai bun prieten al meu,
fratele meu.
Nu puteam să am un copil cu nevasta ta.
Ne-am dus la Grindle, am rugat-o să ne ajute.
Niciunul dintre noi nu avea bani, iar zilele treceau.
Așa că am plătit-o cu medalionul lui Ellen.
Și te-am mințit zi de zi.
De câte ori erai în secție
întrebând pe fiecare dacă a văzut medalionul,
de câte ori stăteai treaz noaptea căutându-l pe McClagherty la docuri,
tăcerea era minciuna mea.
Iar Maggie?
N-am să spun.
Am făcut o promisiune.
Să fiu al naibii, Corky.
Dacă am de ales între moarte și să trăiesc apăsat de vină,
omoară-mă acum.
Fiindcă n-am curajul s-o fac singur.
Să trăiești cu vina.
Asta meriți.
Afară. Amândouă.
Acum! Am spus să ieșiți!
Tu ai omorât-o pe Maggie a noastră?
Voiam să-l omor pe Francis.
Voiam să-l omor.
Da.
Dar mi-a spus că a jurat
să nu spună chiar dacă-l omor.
Și i-am văzut loialitatea în ochi,
iubirea... pentru tine, Ellen.
- Tu mi-ai omorât fetița! - Nu! Nu! Nu!
Ba da, tu ai omorât-o! Spune-o! Spune-o cu voce tare!
Nu! Nu! Oprește! Oprește! Oprește zgomotul.
Oprește-l!
Care zgomot? Care zgomot?!
Oprește. Oprește.
Ce auzi, Ellen?
Plâns.
Un plâns. O bătaie. Ecoul.
La nesfârșit, plânsul și bătaia.
Cine plânge?
Cine bate?
Ellen, pot să opresc zgomotul,
pot să fac plânsul să dispară, dar trebuie să-mi spui.
Spune-mi când a început zgomotul?
Când... când Francis...
când m-a dus...
La madam Grindle.
Am văzut ce mi-a făcut.
Am văzut sângele, bucăți de carne.
Am auzit copilul plângând.
Dar nu-i posibil. Francis a zis că nu-i posibil.
Și eu știu, dar tot aud plânsul.
- Și cine bate? Maggie? - Nu știu.
- Ba știi! - Eram bolnavă. Sunt bolnavă!
- Spune da sau nu! - Nu vreau!
Nu-mi pasă! Spune-mi!
Da! Da! Maggie bate.
În dormitor.
A intrat acolo.
Eu și Francis eram în pat.
Ne-a văzut. A început să plângă și...
te striga, îl striga pe tatăl ei.
Plânsul a devenit un muget.
Camera se învârtea. Nu puteam să văd.
Puteam doar să aud plânsul.
M-am dus în direcția zgomotului, către Maggie.
Am încercat s-o trag în brațele mele, dar s-a zbătut.
Plânsul s-a întețit.
Am împins plânsul departe de mine,
dar nu era plânsul, era Maggie.
S-a dat înapoi și a căzut.
Căpșorul ei, tocul ușii,
bătaia...
Mi-am omorât fiica.
Mi-am omorât fata. Pe Maggie a noastră.
Maggie a noastră.
Aș vrea să fi fost eu în locul ei.
Aș vrea să fi murit eu, dar ea să fie aici,
în brațele tale, zâmbind.
Aș vrea să nu fi plecat la război, să nu vă fi lăsat singure.
Să nu fi ucis oamenii pe care i-am ucis.
Când am auzit că Maggie a murit,
am cutreierat orașul urmărind toate indiciile,
iar tu erai ascunsă la vedere.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro