Data viitoare eu conduc arestarea tâlharilor.
Porcăria asta cu eroul nu mi-a adus niciun folos, Corky.
Am programat un meci de box între Jake irlandezul și Jasper Longfield.
Vreau să mă întorc la dra Eva.
Tot mai crezi că aici e cel mai bine pentru copilă?
Pe cine crezi? Pe Corky sau pe Elizabeth Haverford?
COPPER Sezonul 1 Episodul 6
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to www.addic7ed.com
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam Mulțumiri lui DISTEL@subs.ro
Să n-ai teamă, detectiv O'Brien. Se va termina curând.
Așa. Așa se face!
Trage adânc.
Doctore Devery, ești un sfânt.
Un sfânt binecuvântat.
Ai pătimit destul. De fapt, și eu la fel.
Dacă-i bun pentru mine... nu-i așa, doctore?
Da!
Ethel! Am nevoie de tine.
Acum.
- Gillis, iar ai dat iama în eter? - Doar o picătură de "etel", "Eter".
Stai jos.
Deschide gura, nătângule.
Care?
Nu mi se pare cariat.
Ai scos alt dinte!
Fir-aș să fiu!
Ce naiba e cu tine, vaco?!
Bună dimineața, Francis.
- Fără baston? - Da. Mă simt aventuros.
- Ce face Mary? - E o încântare.
Azi-noapte ne-am ținut de mână mai mult de două ore.
Deci e serios.
Ce se aude? Câte cadavre avem în dimineața asta?
Doar unul.
Unul? Doamne sfinte!
Dacă rata criminalității scade așa, rămânem fără pâine.
- Arată-mi unde. - Nu-i nevoie.
Nemernicul ăla și jumătate de Byrnes a furat cazul.
Dentistul de pe Duane.
L-ai găsit pe dentist exact așa cum este?
- Și ce treabă ai aici? - Dinții mei.
Dr Devery urma să-mi repare unul care se mișcă.
Chiar așa?
N-am avut niciun ban.
Ei bine...
dacă de plombă ai nevoie, fetițo, sunt bucuros să te ajut.
Hai, du-ți păsărica murdară de aici până nu te bag la răcoare!
Ce spun vecinii?
Ethel, soția lui, a plecat cu copiii la Poughkeepsie.
Se zvonește că dentistul își bătea des nevasta.
Femeile! O bătaie nu e motiv să-ți omori bărbatul.
Tartă cu fructe de la Nellis?!
Ia-ți și tu o bucată.
- Nu, mulțumesc, dle sergent. - Ce-i cu tine?!
Nellis e cea mai bună brutărie din New York. Ia.
Tu... te urci în primul tren către Poughkeepsie,
o găsești pe proaspăta văduvită doamnă Devery
și-i aduci fundul criminal înapoi.
Sfinte, aur lichid.
Monsenior McNamara. Vă mulțumesc foarte mult că ați venit.
Nu-i niciun deranj, doamnă Haverford.
Annie este un copil torturat, monseniore.
Dificilă, promiscuă.
Am înțeles că a avut copilăria tulburată de droguri.
Da. Am încercat s-o conduc pe altă cale prezentând-o
preoților bisericii Sf. Treime,
dar eforturile mele s-au lovit constant de furie și rezistență.
Speranța mea este că un preot de-o credință cu ea
poate ajunge la sufletul ei într-un fel în care eu nu pot.
Nu vă faceți griji, dnă Haverford.
Niciun copil nu este dincolo de mântuire.
Vă așteaptă în sufragerie.
O grămadă de clienți plătitori, dle Morehouse.
Potențiali votanți, Marcus. Care, în câteva ore, îl vor urca pe Jake
pe umerii lor și luna viitoare îl duc într-un fotoliu de consilier.
Un fotoliu care din întâmplare se afla ascuns în buzunarul dvs.?
Jasper, te rog din nou, nu te duce să boxezi.
Sara se teme pentru siguranța ta. Amândoi ne temem.
Doamna Sara să nu-și facă griji. Nu-i irlandez care să-mi facă rău.
Așa cum am încercat să-ți explic, nu ai situația sub control.
Marcus a recunoscut că tu nu trebuie să învingi în meciul ăsta.
Eu ți-am spus un secret.
Marcus a făcut o înțelegere,
a promis că tu vei pierde meciul. Intenționat.
Jasper, îți amintești când te-am găsit
și ți-am cerut scuze că te-am înfuriat?
Ne-am înțeles să lăsăm trecutul în urmă.
Ești un om rău, Marcus, și nu vreau să fii aici. Ieși!
- Jasper, ai nevoie de mine. - Iar te snopesc în bătaie!
Bine, bine, gata.
Explică-i dobitocului ce se întâmplă dacă învinge.
Jasper... albii te vor ucide.
Nimeni nu mă poate ucide.
Nimeni.
Eu sunt Samson! Sunt Iosua! La Ierihon!
Raportul meu oficial va arăta
că ambii bărbați au fost otrăviți cu aceeași substanță.
Știi ce fel de otravă?
Arsenicul e cel mai probabil. Dar nu pot spune cu certitudine.
Dumnezeule Atotputernic...
Dureroasă moarte... "băiete".
- Copila asta! Eu... eu... - Părinte!
N-am terminat povestea lui Lot și a fiicelor sale.
"Să-i dăm tatălui nostru vin să bea"
"și ne vom culca cu el, așa îi putem păstra sămânța."
Annie!
Credeam că vrei să fiu mai apropiată de religia mea.
Încerc să-ți ofer o viață mai bună!
- Adică o viață de minciuni. - Ca să poți deveni o...
O ce? O snoabă zbârcită ca tine?
Nu mă înjosesc să mă cert cu o copilă dezmățată.
Soțul tău mă plăcea destul de mult.
Sunt prieten cu maiorul. Mă așteaptă. Domnule maior!
Matthew. Ai venit să vezi meciul secolului?
Unchiul meu a mințit. Jasper n-are intenția să se lase bătut.
Dacă îl bate pe McGinnis, știi că oamenii se vor revolta.
Îl vor linșa pe Jasper. Oprește meciul înainte să...
Și dacă îl opresc acum, mulțimea tot se revoltă.
Da! Așa, băieți!
- Ești gata să fii bătut zdravăn? - Las-o mai moale, Jake.
Aveam așteptări mai mari de la tine, domnule maior.
Cel mai mare talent al meu este abilitatea de a dezamăgi.
Dar mă mângâi cu gândul că ceea ce fac acum
este pentru binele tău, Matthew.
O să fie o luptă pe cinste, dle Morehouse.
Jasper o va face să arate bine. Să nu vă faceți griji.
Începe meciul. Box!
Lovește-l!
Declan Ryan O'Casey, mișcă-ți imediat fundul înapoi!
L-am prins!
Nu vreau să mă duc!
Nu vreau!
Lasă-mă jos! Lasă-mă!
Treci înăuntru și ai grijă de frații tăi.
Sfinte patron din Killarney! Foarte drăguț din partea dv.
E plăcerea mea, doamnă. Sunteți foarte ocupată.
Nu-i ușor să ai grijă de șase copilași de una singură.
Tatăl lor nu e aici?
A fost ucis anul trecut în mai, în Georgia.
Am văzut mult prea mulți oameni buni pieriți pe câmpurile din sud.
- Ați luptat? - Da. Regimentul 71.
- Charlie a fost în 37. - La pușcașii irlandezi.
Duri bărbați. Se prăbușea iadul pe ei și ei nu se lăsau.
Așa era Charlie al meu. Dumneata cine ești?
Detectivul Corcoran, doamnă.
Katherine O'Casey. Cred că ai venit pentru Gillis Devery.
- Da. L-ați cunoscut? - Sigur. Cumsecade.
Dar cam fustangiu. S-a oferit să-mi facă dinții gratis.
Dar eu știam că o să vrea ceva în schimb.
Se întâmpla des?
Am văzut multe fete venind și plecând.
Mă îndoiesc că puteau plăti.
Cred că dna Devery nu era prea încântată de asta.
Cine știe? Mereu se încăierau.
E un miracol că unul din ei n-a murit mai devreme.
Apreciez ajutorul, dnă O'Casey.
Aveți grijă de cei mici.
Annie, cărui fapt datorăm vizita de astăzi?
M-am gândit că te simți singură.
Singură?
Au trecut doar câteva săptămâni de când a murit Molly.
Dna Haverford știe pe unde umbli?
Ai niște lucruri atât de drăguțe, dră Eva.
Da.
Și nu le-am obținut ascultând bazaconii.
Te rog să nu te superi. Trebuia să vin.
Copile, nu mai locuiești aici.
- Și dacă aș locui aici? - Stai jos.
De ce ai dori așa ceva?
Muncesc pe brânci în fiecare zi cu un singur scop:
să mă pot muta în centru, printre bogătașii din lumea asta.
Dră Eva, nu mă trimite înapoi, te rog.
- Se întâmplă lucruri ciudate acolo. - Ți-a făcut cineva ceva rău?
Nu, nu e asta.
Tu poți să mă înveți ce trebuie să știu. Numai tu.
Nu!
"Celui mai bun dentist din lume!"
Bine ai revenit. Ne ocupăm noi de-aici.
Mă bucur să te revăd, dnă Devery.
Dinte pentru dinte, s-ar putea spune.
Zău așa!
Potolește-te!
Destul.
- Ia afurisita de scorpie de pe mine. - Sigur, prietene.
Nu știu ce-ar zice nevastă-ta dacă ar auzi.
- Să nu-i spui lui Sybil! - Ce-mi dai?
Vrăjitoare afurisită!
Ce bine, nu ești la meci.
Am fost. Poate mă duc iar. Fără baston?
Am crezut că... mă vindecasem. Mi-ar prinde bine niște morfină.
- Mai întâi uită-te la asta. - Otravă pentru șobolani.
Încerc să stabilesc dacă a fost folosită la o crimă.
Speram să-mi poți spune care sunt ingredientele.
Probabil e pe bază de arsenic.
Otrava pentru rozătoare are o nuanță galbenă.
Asta are doar mici pete cenușii.
- Poți să-mi spui sigur? - Cinci dolari.
Matthew, știi cum face barmanul într-un bar?
Tu cumperi două băuturi și el îți dă una gratis.
Ai putea și tu să mă scutești de plată din când în când.
Haide!
- Lovește-l, Jasper! - Trezește-te!
Haide, Jake!
Despărțiți-vă!
- Înapoi! - Haide, Jake!
- Ce-i cu tine?! - Jake, ce naiba?!
Vino aici. Luptați!
Despărțiți-vă!
Runda s-a terminat.
În colțurile voastre. Stați jos!
O să te alegi cu creierul terci, cioroiule.
Încheiem socotelile acum, înainte să se termine meciul?
Nu vreau să te rețin când învinge McGinnis.
Stai liniștit. Avem destul timp să ne socotim mai târziu.
- Ai venit să scoți una dintre fete? - Nu. A venit Annie.
A doua oară.
Pare nefericită, trăind în lux ca un cățel de salon.
Strada 23 e o mare schimbare. Trebuie să aibă răbdare.
Sigur, tinerele sunt renumite pentru răbdarea lor.
- Voi vorbi din nou cu Annie. - Insistă să stea cu mine.
Dar, de fapt, ea vrea să fie aproape de tine.
Du-o înapoi la Elizabeth.
Bine.
Dar dacă o târâm înapoi, nu se schimbă faptul că e nefericită.
Dacă Annie simte că locul ei nu-i acolo, va fugi mereu
și data viitoare nu mai vine la mine. Înainte s-o las la Haverford...
S-o las să stea cu tine? S-o arunc înapoi în canal?
La naiba, Eva! Fata are nevoie de o mamă și de iubire,
nu de ceea ce primește de la târfe.
Ai dreptate. O duc la Elizabeth.
Nu, Eva, n-am vrut...
Îți mulțumesc că te ocupi de asta.
Mă voi revanșa față de tine.
Da, ai s-o faci, Kevin Corcoran. În mod sigur.
Domnișorică, să stai potolită.
- Doamne! - Du-te să te spânzuri, cretin chior!
- Un pic de ajutor, Andrew! - Nu, mulțumesc, Francis.
- Strașnic de bine stau aici. - În sfârșit!
Frumusețea asta e a ta. Dacă mă caută cineva, sunt cu Mary...
femeie sănătoasă la cap.
Nostim om acest Petroleum V. Nasby.
- De ce l-ai omorât pe Gillis? - Nu l-am omorât.
Sunt femeie cumsecade, mamă bună, catolică bună.
Femeile cumsecade nu fug de la soții lor.
N-am fugit.
Am plecat cu băieții s-o vizitez pe mama în Poughkeepsie.
- Gillis a cumpărat biletele. - A știut de călătoria voastră?
Cum să nu! I-am spus nătăflețului tău de cum m-a răpit și m-a pus în tren.
Cum se face că n-a mers și soțul tău cu voi?
Tu mori de dragul de a petrece un timp cu soacră-ta?
Și tot aveai motive să-l omori. Am văzut cum te pocnea!
Aiurea! Dădeam mai mult decât primeam.
Poate că te-ai săturat de aventurile lui.
Târfele alea care-l lăsau să le bage orice în gură ca să le dreagă dinții?
Domnul să le binecuvânteze că făceau ce mi-era mie scârbă.
Doamnă Devery...
nu avem nevoie de mărturisirea dumitale.
- Am găsit otrava în cămara dumitale. - Otravă?
Care l-a omorât pe soțul dumitale și pe sergentul Byrnes. Crimă dublă.
Dacă n-ai o explicație mai bună...
ai să fii spânzurată. De două ori.
Dumnezeule, nu se poate.
Trebuie să fie vreun coșmar.
Vino.
Îmi pare rău.
Am fost cam înflăcărată.
Dar n-am nicio legătură cu treaba asta. Jur.
Nu l-aș fi omorât pe Gillis. Trebuie să mă credeți. Băieții mei!
Doamne, băieții mei. Vă implor.
Nu se poate să-și piardă și mama, și tatăl.
Vă rog! Vă rog!
Vă rog!
- Haide, Jake, încă una. - Luptați!
Hai, Jake, încă una!
- Terminați! - Așa, Jake!
Înapoi. Lasă-l.
- O să-ți turtesc creierul ăla negru. - Stai așa, Jake.
Ridică-te!
Dumnezeule...
- Despărțiți-vă! - Dă-i, Jasper!
Hai, frățioare!
Lovește-l!
Aud cum ți se învârtesc rotițele, Kevin.
Tic tac, tic tac.
Gândești că ucigașa nu e Ethel Devery.
Știi ce mai aud?
Pe Byrnes râzând de tine.
"Ești prea deștept pentru binele tău, băiete!"
Scrisul. Dacă aflu al cui este, știu cine l-a omorât pe Devery.
Îmi pare scris de femeie.
- Andrew. Ai chef de desert? - Da.
Mă bucur să vă văd, doamnă. Mulțumesc.
- Mulțumesc. - Veniți, copii.
Cu ce vă servesc?
Vrem să știm dacă ai vândut acestei femei o tartă cu fructe.
N-aș putea să spun. Avem mulți clienți.
- Am clienți care plătesc. - Atunci luăm plăcinta Washington.
Regret, n-am văzut-o.
Îmi cunosc clienții. Nu e printre ei.
Recunoști scrisul?
Nu. Ar trebui?
Nu, păstrează cutia.
Mary!
Francis. Te-ai întors așa devreme?
- Te simți bine? - Sigur că da.
- Vreau să-ți arăt ceva. - Cine era bărbatul acela?
- Bărbatul care a plecat. - Adică băiatul de la livrări?
- Nu prea părea băiat. - Nu l-am întrebat ce vârstă are.
De ce nu mă crezi? Am crezut că mă iubești.
- Te iubesc. - Dacă e să ne căsătorim...
Te iubesc!
Ești sigur că nu vrei nimic? Berbecul e la foc.
Mulțumesc mult, doamnă, dar căpitanul
insistă să confirmăm fiecare persoană cu care am vorbit.
Am nevoie de semnătura dvs.
- Și dacă nu știu să scriu? - Nu-i nimic, faceți un X aici.
Știți cumva cine locuiește în apartamentul de jos, în capăt?
Lunsford, proprietarul.
Ne-ați fost de mare ajutor, doamnă.
Nimeni nu știe să scrie în blestemata asta de clădire?
Pun pariu că proprietarul știe.
Domnule Lunsford! Suntem de la secția 6!
Vrem să discutăm despre cazul Devery.
Eu sunt Corcoran, iar el e O'Brien.
Eugene Lunsford. Ați găsit monstrul responsabil?
O avem pe dna Devery în custodie.
Ethel?!
E pur și simplu îngrozitor.
Adunăm semnături de la locatari... confirmarea că am vorbit cu ei.
Vreți să vă uitați pe listă și să semnați?
- Sigur. - Poftiți.
Vă rog să vă scrieți ocupația lângă nume. Mulțumesc.
- Asta-i tot? - Nu chiar.
Nu, nu, nu!
E rândul tău.
Îmi pare rău. E vina mea! Eu l-am omorât!
Eu i-am dat prăjitura lui Devery.
Dar n-am avut habar că a fost otrăvită.
- Prăjitura mi-a fost destinată! - Mai încet. Nu înțelegem.
Cine a vrut să te omoare?
Un chiriaș, măcelarul. Se numește Hans Elek.
A rămas restant la chirie. Cu câteva zile în urmă, l-am luat la întrebări.
Elek s-a înfuriat și m-a lovit în cap!
M-am dus la poliție, dar n-am primit decât ridicări din umeri.
Și chiar înainte să încep procedura de evacuare, a venit la mine.
Spunea că-i pare rău, că mi-a adus o ofertă de pace
și mi-a dat prăjitura de la brutăria Nellis.
Și de ce i-ai dat prăjitura lui Devery?
Nu-mi plac tartele cu fructe. Era păcat
să se risipească. Eram dator lui Devery și i-am dat-o lui.
Mă duc la închisoare?
Depinde ce spune Elek.
Afară toată lumea! Haideți! Afară!
Auzi, Andrew, uite aici un satâr mare și frumos.
Bine, gata, recunosc. Eu i-am dat tarta lui Lunsford.
- Bravo, Hans. - Dar n-am știut că drăcia
era otrăvită. Jur!
Adică ai cumpărat o tartă care din întâmplare era otrăvită?
- N-am spus că am cumpărat-o. - De unde ai luat-o?
- De la Ethel. - Soția dentistului?
- A vrut să-l otrăvească pe Lunsford? - Nu! Soția mea a murit.
De atunci, în fiecare lună, Ethel îmi face o tartă.
Dar are gust de bălegar, așa că eu cumpăr.
- De la Nellis. - Da, cea mai bună brutărie.
- A lui Ethel merge la gunoi. - Dar nu și de data asta.
Nu! Am avut probleme cu proprietarul.
Mi-am zis să pun tarta ei într-o cutie de la Nellis,
i-o dau lui și poate îi intru în grații.
- Dar lui Lunsford nu-i plac tartele. - De unde era să știu?!
Dacă prăjitura era pentru tine, înseamnă că Ethel voia să te omoare.
În niciun caz.
- Femeia aia mă iubește. - Da? Păi știe s-o arate.
Avem relații sexuale de luni întregi. E îndrăgostită, vă spun eu.
- Soțul ei știa? - Nu știu.
Nu părea supărat pe mine.
Când l-ai văzut ultima dată?
Când mi-a adus prăjitura. Alaltăieri seară.
- Devery ți-a dat prăjitura? - Da. Era foarte încântat de asta.
Înseamnă că mă lăsați jos? Da?
Despărțiți-vă. Despărțiți-vă!
- Înapoi, negrișorule. - Dați-mi drumul!
Jake!
Jake irlandezul!
Omoară cioroiul!
- Sper să nu învingă băiatul. - Omoară cioroiul!
Omoară cioroiul!
O voi chema pe doamna Haverford.
- Sunt aici, Alasdair. - Bună ziua, doamnă Haverford.
Cred că ați pierdut această bijuterie.
Dră Heissen, ce drăguț din partea dv. s-o escortați pe Annie acasă.
Det. Corcoran a vrut să se asigure că fata e pe mâini sigure.
Mulțumiți-i detectivului, vă rog.
M-ai speriat foarte rău. Din fericire, ești nevătămată.
Hai să te speli înainte de cină.
Din nou, dră Heissen, sunt recunoscătoare.
Orice pentru Corky.
Răbdarea mea a ajuns la limită. Poate că aveai dreptate.
Poate că trebuie să trăiești în altă parte.
O fetiță trebuie să locuiască cu familia.
Tocmai de aceea a venit tatăl tău să te ia acasă.
Bună, fetițo.
El nu e tatăl meu!
Ați văzut și dv., doamnă. Asta mică minte tot timpul.
Nu! Nu, nu!
Îmi pare rău! Îmi pare foarte rău!
Am să fiu cuminte! Te rog, Doamne, nu!
Diavolul pune stăpânire pe ea. Stați liniștită, îi salvez sufletul.
Îmi pare rău! Voi fi cuminte!
Voi fi cuminte! Te rog!
Te rog! Te rog!
Un bun comandant are întotdeauna o strategie de rezervă.
Fă-i felul, Jake!
- Fă-i loc, cioară! - Bravo, Jasper!
Jake!
A picat! A ieșit din joc!
Ați văzut?! Arbitrul l-a scos din joc!
Irlandezul Jake McGinnis!
Jasper a câștigat.
Irlandezul Jake!
Jake McGinnis! Să vă amintiți numele!
- Ați rezolvat cazul, impotenților? - Cred că da, Francis.
Super. Pe cine ați înhățat?
- Pe nimeni. - Pe nimeni?!
Niciun... suflet.
Rânjiți ca niște pisici de Cheshire. Dați pe gură.
Vai, mulțumesc, Corky.
- Doamna Ethel Devery... - Soția dentistului.
Își făcea de cap cu măcelarul din cartier,
care locuia un etaj mai jos. Măcelarul se certase cu proprietarul,
iar proprietarul e cel care a dat prăjitura lui Gillis Devery.
Deci proprietarul l-a omorât pe Devery.
Nu.
Măcelarul l-a omorât pe Devery?
Nu.
Atunci cine l-a omorât pe Devery?!
Devery.
Am să vă bat de vă sună apa-n cap.
Ethel Devery a copt tarta pentru Elek, măcelarul, iubitul ei.
Gillis Devery, dentistul, a aflat că nevastă-sa...
încalcă a șaptea poruncă și, când a plecat Ethel la Poughkeepsie,
el a pus otravă în prăjitură,
plănuind să-l omoare pe Elek și să dea vina pe ea pentru crimă.
Devery i-a dus prăjitura lui Elek, dar Elek n-a mâncat-o.
A pus-o într-o cutie de la brutăria Nellis
și i-a dat-o lui Lunsford, proprietarul.
Lunsford a dat prăjitura lui Devery, care, crezând că e de la Nellis,
cea mai bună brutărie din New York, a mâncat o felie.
- Dentistul s-a otrăvit singur? - Exact.
Byrnes a fost omorât de un mort.
Măcar n-a fost înjunghiat în vintre, ca frate-său.
Cel puțin și-a luat desertul.
Să fiu al naibii, toată discuția asta mi-a făcut foame.
Nici n-ai idee cât de norocos ești.
Nu mă simt norocos.
Va trebui s-o porți câteva săptămâni.
- Nu-i ceva permanent. - Mulțumesc, dr Freeman.
Hai să te bagi în pat. Dimineață, când se trezește Sarah,
o să-ți facă o budincă.
- Cine-i acolo? - Ce mai meci!
- Liniște! Doarme nevastă-mea.
Sunt sigur că doare drăcia aia, dar dacă omul meu nu te elimina,
mulțimea te făcea bucăți.
Îmi pare rău că am provocat necazuri.
Prostii. Nimeni n-ar trebui să se scuze
pentru că are o inimă de războinic.
Jasper are nevoie de odihnă la pat.
Da, dar cel mai bine e ca Jasper să plece imediat din oraș.
Indiferent de rezultat, oamenii nu vor uita
ce bătaie i-ai dat irlandezului Jake.
Ți-am cumpărat bilet pe un vas către Halifax.
Pleci în zori.
Încercarea mea lamentabilă de a spune că-mi pare rău.
Marcus a fugit fără să-și ia partea.
Poate o păstrezi tu.
- Domnule doctor. - Domnule maior.
- Coniacul e pe placul tău? - Da, e bun. Mulțumesc.
- Asta este tot, Alasdair. - Bine, doamnă.
Arăți de parcă ți-ar prinde bine ceva tare.
Altă zi mohorâtă petrecută rezolvând crime odioase.
Nu toate crimele sunt odioase.
Unele sunt ridicole.
În plus, am înțeles că și tu ai avut o zi plină,
cu Annie care e din nou foarte dificilă.
E foarte încăpățânată fata asta.
Mă gândeam că i-o fi venit mintea la cap.
Nu vreau să-ți faci griji. Voi vorbi cu ea.
Trebuie să învețe că nu poate pleca de câte ori o nemulțumește ceva.
- Ce este? - Îmi pare rău, Kevin.
Pentru ce îți pare rău?
A devenit violentă cu mine. Nu sunt obișnuită cu așa ceva.
- Fiecare moment era o bătălie... - Elizabeth, unde-i Annie?
- A plecat. - Cum adică a plecat?
Am trimis-o să locuiască cu o familie din California.
Sper că acolo va fi fericită. Ferma, aer liber...
- Mulțumesc pentru coniac. - Kevin, te rog!
Trebuia s-o îndepărtez de oraș, de tentații! De trecutul ei!
Trimițând-o în celălalt capăt al țării cu un străin
n-o s-o vindece de trecutul traumatizant!
N-am vrut să-ți provoc și mai multă durere.
Știu ce înseamnă Annie pentru tine. Ești un om bun, Kevin.
Trebuie să fi fost un tată minunat, dar ea nu e fiica ta...
Nu, nu este.
Nici n-am apucat să-mi iau rămas bun.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam Mulțumiri lui DISTEL@subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Script by www.addic7ed.com