Står til, Hondo?
-Dere har ingen bevis. -Du har drept en politimann.
-Angivelig. -Han skryter av det.
Pågrip meg, da. Dere får aldri tatt meg for niggerdrapet.
Prøv, så får dere se.
Nei, du drepte en venn av oss. Vi skal ikke pågripe deg.
-Hva mener du? -Nei, vi ville aldri fått deg felt.
-Dere er politi! Pågrip meg, da. -Ser du noen politiskilt?
Du er jo sheriff, for faen!
Angivelig.
Hvor ble du av?
-Hva mener du? -Du vil ikke engang se på meg.
Det er ikke sånn.
Du burde kanskje skaffe deg et nytt sted å bo.
-Dette har vel sin sjarme? -Nei.
Leien er lav.
Jeg skjønner at vi ikke er sammen, og det er greit for meg.
Jeg må på jobb.
-Skaff deg vaskehjelp, i det minste. -Nei, da roter folk i tingene mine.
Dine ting? Det er ikke dine ting.
-På tide å stå opp. -Dette er Sugars søppeldynge.
Sa hun som bor i husvogn.
-Du ser ut til å trenge en venn. -Vi er bare to voksne som har sex.
Glem dette. Kom hit.
Veldig bra sex.
Alt kan forbedres.
-Hei, Carrie. Du er tidlig ute. -Jeg fikk ikke sove.
-De fem bakerste, ok? -Jeg ordner det.
Egg florentine?
-Vil du ha egg? -Nei takk.
-Hører du det? -Hva da?
Stillheten.
-Savner du Job? -Nei.
Det har vært veldig stille og rolig siden du kom tilbake fra New York.
Liker du ikke stillheten?
Tvert imot pleier jeg å savne den.
Ja?
Apropos det vi snakket om, burde du gå ned i kjelleren.
-Nå? -Ja.
Er han klar til å snakke?
Dere to virker å ha hatt en herlig natt.
Ja, Burton kan være litt brysk i sin avhørsteknikk.
Det kommer til å leges, bare du lever lenge nok.
Forstår du? Bra.
-Har Jim Cage solgt i Philadelphia? -Ja.
-Har han solgt kun til Frazier? -Med dumpede priser fikk de alt.
Takk for ditt samarbeid.
Vent!
Vær så snill, hjelp meg.
Det er ikke helt min greie.
Hold deg unna meg!
Havregrøt med soyamelk. Og en omelett på eggehvite.
-Hei, går det bra med deg og barna? -Kjempebra, takk.
Takk.
Man må beundre henne. Hun kan ikke ha det lett.
-Går det bra? -Ja.
Mr Proctor.
-Ulovlig våpeninnehav, var det alt? -Til jeg kan ta deg for Longshadow.
Jeg har alibi. Du hadde jo sperret meg inne da.
-Med din sort får man nye sjanser. -Statistikken din er ganske ynkelig.
Vi ses, Kai.
Jeg venter fortsatt at Emmett skal sitte her.
-God morgen. -Hei.
-Jeg har mye å leve opp til. -Enormt mye.
Jeg forstår det, men jeg svarte faktisk bare på en annonse.
Familien min slipper å bo i reservatet.
Etter årene i Kinaho-politiet er det bra med en fungerende politistasjon.
Fungerende? Det er oss, det.
-Har du tid? -Ja, hva har skjedd?
Hondo.
De skal ikke analysere kulene. Det er vel ikke prioritert.
Og det ser ikke ut til å finnes noen vitner.
Konklusjonen er at tre anonyme skyttere gjorde verden en tjeneste.
Ingen ligger søvnløs pga en død nynazist med flere domfellelser.
-Det høres bra ut. -Ok.
Noe annet?
Plager ikke dette deg?
-Vi henrettet et menneske. -Han drepte en av oss.
Jeg forstår.
Du har gjort sånt tidligere.
Hva? Drept noen?
Nei, henrettet noen.
Brock, du klarer deg.
-Kom, nå. -La det ikke bli en vane.
Vet far at vi treffes sånn?
Hva skal det tjene til? Han ville neppe gjøre oss selskap.
Vil han ikke vite hva det ble av hans sønn?
Det er like bra å være oppriktig.
Du er blitt akkurat det han fryktet.
Hvordan går det med barnebarnet mitt?
Bra.
Ildprøven er et hellig ritual der man beviser sitt lederskap.
Tidene har endret seg, og Redbones må følge etter.
Det er feil.
-Politiet. -Billy.
Trykk på den knappen før du løfter av røret.
Tid og erfaring.
Knappen. Sånn, ja.
Politiet. Betjent Lotus er ute. Kan jeg hjelpe deg?
Ser du ham? Er dørene låst?
Sjekk dem og oppgi adressen din.
Oppfattet. Vi er på vei.
En dame sier at en mann gjemmer seg i buskene.
Vent litt. På 63 Oakwood Lane?
-Hvordan visste du det? -Tid og erfaring. Jeg tar det.
-Vi drar begge to. -Nei, du holder fortet her.
Tidene har ikke endret seg.
Den hvite mann voldtar og plyndrer akkurat som han har gjort i 500 år.
-Hva er det vi feirer? -Du stakk. Jeg er leder nå.
Jeg forstår. Jeg vil ikke slåss mot deg.
I like måte, men det fins ingen alternativ.
-Du kan tre tilbake. -Ville du gjort det?
-Har du fått nok? -Ja.
-Er vi ferdige? -Ja.
Vi er her alle sammen-
-for å utkjempe en krig som vi tapte for lenge siden.
Vi får aldri tilbake landet vårt.
Men jeg vil heller dø for det enn å leve som slave i landet mitt.
Det er på høy tid at vi tar noe tilbake.
Hallo?
Enda en omstreifer?
Du må slutte med dette. Tenk om jeg var ute og Billy Raven kom?
-Hvem pokker er Billy Raven? -Den nye betjenten.
Jaha. Stakkars Emmett.
-Jeg må tilbake. -Ta et glass med meg.
-Jeg er i tjeneste. -Som alltid. Derav skilsmissen.
-Du lå med Elliot Granger. -Fordi du aldri var hjemme.
Høna eller egget.
Sitt hos meg.
Vær så snill.
-Jeg blir ensom iblant. -Du burde ikke drikke alene.
Greit.
-Skål for oss. -Ja.
-Hvordan går det på jobben? -Du kan droppe tompratet.
Slutt, nå.
Ro deg ned, Emma. Jeg ville bare se at du var ok.
Hardere.
-Gjorde det vondt? -Først gjør det kjempevondt.
Men så blir man vant til det. Sånn er hele livet mitt.
Har dere flyttet ennå?
Ja, pappa leier en fæl liten leilighet. Ganske deprimerende.
-Snakker han med moren din? -Iblant. Alt er helt på trynet.
-Hva sa de da de så tatoveringen? -De har ikke tid til å bry seg.
-Man kan kjøpe gress for 50 dollar. -Har du det?
-Jeg er blakk. -Du er alltid det.
Jeg har en idé.
Fy faen!
Som Toys 'R' Us for hasjrøykere.
Ok, vi stikker. Kom, da!
Jaså, en shoppingtur på kveldstid?
Dra hjem, dere to. Dette er siste advarsel.
-Tuller han? -Stikk herfra. Jeg klarer meg.
Legg igjen tingene.
Jaså, du vil bli tyv?
Et godt råd...
Det er vanskeligere enn man tror.
Første mistak var antallet.
For hver person øker faren for å bli tatt, og dere var to for mange.
Ingen bra begynnelse.
Bli med meg. Ser du alarmen på døren og vinduet?
Ikke? Hvordan kunne jeg komme hit så raskt, tror du?
Den hvite boksen der oppe er en lydsensor.
Den utløses om man knuser ruten.
Signalet går til politiradioen, og så kommer jeg hit.
Glassruten må skjæres opp.
Jaha, her ble det jackpot. Hvor mye fikk dere tak i?
-37 dollar. -Oi.
Kassaapparatet har også alarm.
Dere burde ha tatt det og åpnet det utenfor.
Men penger som ligger over natten, oppbevares i safen.
Den er boltet fast i gulvet.
Men du vet kanskje hvordan man åpner en safe?
Ikke? I så fall er det ingenting her som er verdt å bli tatt for.
-Men det var kanskje meningen. -Ville jeg bli tatt?
-Vi er selvdestruktive i slekten vår. -Begynner du alt med pappavitser?
Man må i alle fall forsøke.
Skål.
Jeg vet ikke hva du har drevet med, men jeg lå med ekskona mi.
Nå igjen.
Jeg vet hva du skal si, men du har aldri vært skilt.
Jeg ville fortelle deg noe...
Vi tok oss av Hondo. Han fikk svi for det han gjorde mot deg.
Dere ferdes neppe i de samme kretser der oppe.
Men om du ser ham, er det vår fortjeneste.
Du har sikkert noen bibelvers for hånden,-
-men iblant kan man ikke vente på Guds rettferd.
For mens man venter, går verden til helvete.
Og når man jobber for noen som Hood,-
-må Gud jobbe betydelig raskere, og det kan du hilse ham og si.
Jeg savner deg.
Skål.
Hva gjør du her?
Barna var alene, så jeg spiste middag med dem.
-Hvor er Deva? -Sover. Det er midt på natten.
-Jeg jobbet overtid. -Neppe på restauranten.
-Nå får det være nok! -Vi ble skilt for å slippe å krangle.
Innser du ikke at du utsetter barna for fare?
-Er det en avhengighet, eller noe? -Ja, sånt vet vel du alt om?
Beklager.
-Var du og mamma sammen før? -Ja.
-Men ikke nå lenger? -Nei.
Hvordan kunne du forlate henne når hun var gravid?
-Hun burde ha funnet deg. -Nei, det var ikke hennes skyld.
Hun kunne ikke fått tak i meg uten å utsette seg selv og deg for fare.
Da hun hadde truffet din far, gjorde hun det som var best for deg.
Du burde være grei mot moren din.
-Hun løy for meg hele livet mitt. -Hun prøvde å beskytte deg.
Hun ga opp hele livet sitt. Alt.
Og det gjorde hun for deg.
-Når fikk du vite hvem jeg var? -Så fort jeg så deg.
-Du kom hit for hennes skyld. -Men jeg ble for din.
-Du gikk jo og la deg. -Jeg våknet.
-Deva, dette er ikke greit. -Det har du helt rett i.
-Hvor fant du henne? -Hun var ute med noen venner.
Takk for at du kjørte henne hjem.
Hood.
Carrie lovet å fortelle meg alt.
Men når det gjelder deg, sa hun ikke et ord.
Dine hemmeligheter var tydeligvis verdt et brutt løfte til hennes mann.
Du gjorde slutt på ekteskapet mitt.
La meg få beholde datteren min.
Det spiller ingen rolle hvem som skapte henne.
Jeg er faren hennes!
Vær så snill, jeg ber deg.
Dette er gårsdagens inntekter.
Her ser du samme dag forrige uke, forrige måned og i fjor.
Her ser du hva hver jente har dratt inn.
Det holder for i kveld. Se til klubben.
Proctor styrte Longshadow.
Det ene førte til det andre, og nå er Longshadow død.
Vi skal ta deg.
Deg og Proctor, snart.
Hvem pokker er det?
Dette er USAs marinekorps. Gå til siden...
K19 her. Angrep på Pondfield 15. Ber om forsterkninger.
Vi rekker ikke å vente på forsterkninger. Kjør!
-Skudd løsnet på Pondfield Road. -I nærheten av Camp Genua.
-Kan det være en øvelse? -Da ville de varslet oss.
Jeg tok dem.
Vi trenger forsterkninger! Det er flere skadde.
Er du bekymret for indianeren?
Hvordan kunne han vite det?
-De bryr seg ikke om hvem som skjøt. -Det virket ikke sånn på ham.
Vi skaffer en vakt til huset, og Burton følger deg hvor enn du går.
Indianeren kommer aldri i nærheten igjen.
God morgen, sheriff.
-Hvem er øverstkommanderende her? -Oberst Stowe, sir.
Jeg må snakke med ham.
-Har du avtalt et møte? -Jeg kunne jo ikke navnet hans.
Fire soldater ble drept på en vei tidligere i dag.
Dette gjelder en drapsetterforskning.
-Sheriff Hood. -Oberst Stowe.
-Du er ventet. -Ikke ifølge vakten.
Han følger bare rutinene. Bli med meg.
Oberst. Dette var forferdelig. En tragedie.
De hadde vært i Irak og Afghanistan, og så blir de drept her...
Hvordan skal jeg forklare det for familiene deres?
Oberst Douglas Stowe.
-Skal dere stenge stedet? -Man skal forvare smuglergods her.
-Våpen, verdisaker og narkotika. -Og penger.
Vi kjøper opp våpen for at Taliban ikke skal få dem.
Soldatene har kofferter fulle av penger for å betale informanter.
Vi har halve Afghanistan på lønningslista.
Penger til overs sendes tilbake for å sløses bort i neste krig.
Ja vel. Du er uenig?
Jeg liker ikke krig. Men om jeg må stride, gjør jeg det.
De fire drepte soldatene, transporterte de penger?
Nei, sånt har vi pansrede kjøretøy til.
Det var stort sett konfiskerte automatvåpen som skal destrueres.
Nå blir Redbones bevæpnet som Taliban.
Ranerne. De er en gjeng fra reservatet.
Kan jeg få en liste over alt som fantes i kassene?
Jeg setter pris på besøket og at dere prøvde å stoppe dem.
Men nå er dette et militært anliggende.
NCIS leder etterforskningen med FBI og BIA.
Mange bokstaver, best at du holder deg unna.
-Våpnene havner i min by. -Besvar ilden, da.
Vi har fire døde soldater. Ingen har tålmod med en bedrevitende sheriff.
-Ja vel, da. Takk for hjelpen. -Kaptein Murphy følger deg ut.
Takk for at du stakk innom.
Du ser ikke ut som en soldat, kaptein Murphy.
-Sugar her. -Jeg har funnet det store kuppet.
-Fortell. -Marinebasen, Camp Genua.
De transporterer millioner av dollar.
I så fall har de et bra sikkerhetssystem.
Ja. Om vi bare kjente noen som kan hacke seg inn i nettverket deres.
Det har gått 25 minutter. Du burde være inne nå.
Har du prøvd å jobbe med en pistol i ansiktet?
New York-børsen har mange bevegelige deler.
-Få dem til å bevege seg raskere! -Man kan ikke etterlate seg spor.
-Det bryr vel ikke jeg meg om! -Sånn.
-Er du inne nå? -Nei, det var bare signalet.
-De tok pengene! -Hent dem!
Har du sett meg løpe?
Pokker.
Faen!
Du ringer ubeleilig.
-Hvordan gikk det med Fat Au? -Til helvete.
Jeg begynner faktisk å tro på Gud, og den jævelen virker å hate meg.
-Jeg kan nok muntre deg opp. -Det tviler jeg på.
-Hva i helvete, Job? -Vent litt.
-Var det alle pengene? -Han satte seg på sin egen granat!
-Jeg kommer ikke tilbake. -Jeg har funnet 8-10 mill dollar.
Jeg hater deg, vet du det? Jeg hater deg, for faen.
-Til bondetampene. -Jeg desinfiserer båsen etterpå.
Vær så god. Hva vil dere ha å spise?
-En burger og telefonnummeret ditt. -Jeg har ikke telefon.
-Ingen fare, vi trenger ikke snakke. -Ta bort hånden, takk.
Hvordan føles det?
-Er det godt? -Absolutt.
Håper det var verdt det.
Hvordan ville du ha burgeren?
-Hei. Hva skjedde? -Han tok meg på rumpa.
Og da brakk du nesa hans? Jeg er din eneste venn akkurat nå.
Jeg spør en gang til: Hva er det med deg?
Jeg er servitrise, for faen.
Jeg skal skilles, og barna ser knapt på meg.
Og så tafser innavla idioter på meg. Hva tror du?
Dra hjem. Jeg tar meg av dette.
-Det store kuppet, sa du? -Ja.
Men en militærbase... Det høres risikabelt ut.
Som alt som er verdt besværet. Dessuten skal den legges ned.
-Hva sa Job, da? -At han skulle tenke på saken.
-Han kommer nok ikke tilbake. -Prøver du alt å rappe min andel?
-Er det kjøreantrekket ditt? -Som jeg ikke tar noe dritt i.
Så bit i deg det skulle si, og skjenk en whisky til meg.
Begynner jeg å drikke nå, holder jeg kanskje ut i denne byen i dagslys.
Mine herrer.
-Camp Genua. -Camp Genua.
På veien hit tenkte jeg bare på én ting:
Helt utrolig at jeg drar tilbake for å rane marinekorpset.
Marinekorpset er ikke så farlig. Det er derimot leiesoldatene.
Det sa du ingenting om. Hvilke leiesoldater?
Den dårlige sorten. Gamle Navy SEAL-soldater, kanskje.
Dette er faen meg helt utrolig!
Ønsker du å dø, eller?
Se til å bli drept i så fall. Hvorfor skal du blande inn meg?!
-Det er mye penger. -Det er soldater!
Dette handler ikke om politimenn, men om jævla kommandosoldater!
-De rekker ikke å reagere... -Stopp!
Fortell meg om pengene.
Tekst: www.btistudios.com