Hvad tænker du på?
Jeg tænkte på noget, nogen sagde forleden.
Man vænner sig til at være på en bestemt måde.
Tror du, at man er den, man er? Eller kan man forandre sig?
- Mener du folk som dig? - Mig. Dig. Mennesker generelt.
Jeg ved ikke, om man ændrer sig, men man kan udvikle sig.
Man forsøger vel at blive en bedre version af sig selv.
- Ned! - Ned!
Hood.
Medicin mod smerten.
Kai.
Tilgiv mig, Kai.
Hvis bare jeg havde været stærkere...
...kunne jeg have reddet dig.
Jeg kunne have reddet os begge.
Hvor er du, Kai? Du er nødt til at komme hjem.
Bliv nede.
- Hvor skal du hen? - De må ikke komme ind.
- Er alt i orden, Alma? - Det tror jeg.
Brug radioen, Alma.
- Radioen er færdig. - Prøv telefonen.
- Telefonerne er døde. - De jammer mobilerne.
Hood!
- Er alt i orden? Raven? - Jeg har det fint.
- Hvad med jer andre? Siobhan? - Jeg har det fint.
Der er intet blod.
Er alt i orden?
Jeg forstår, at mit udseende støder jer.
Glem det.
- Hvem var det? - Jeg troede, at han kom med dig.
- Nu slipper du mig fri. - Hold kæft.
- Brock. - Luk mig ud af det her bur.
- Hold kæft, Proctor. - Jeg er ubeskyttet.
- Du er lige så beskyttet som os. - Porten ville ikke stoppe mig.
Så er det godt, at du allerede er her.
Redbones er på parkeringspladsen og på den anden side af gaden.
- Vi venter på delstatspolitiet. - Nej. Telefonerne er døde.
- Også mobilerne? - Ja.
Vi er alene mod en psykopat og hans svært bevæbnede håndlangere.
- Hvad vil de? - Vi vil ikke bryde os om det.
De er ude efter mig. Jeg dræbte Tommy.
Det rager mig, hvad Cheyton vil.
Raven og Siobhan, få de civile ned i kælderen.
- Er alt i orden? - Ja.
Hvad fanden sker der derude?
De blev overrasket over porten, så nu overvejer de deres næste træk.
Hvad er vores næste træk?
Vi får brug for mere ildkraft. Hent så meget, du kan.
Er dette nok? Jeg tog initiativet. Der er ingen tid at spilde.
- Det var dig, der gav mig dit cv? - Ja, sir. Kurt Bunker.
- Hvordan kom du ind i våbenskabet? - Jeg smadrede låsen.
- Du er ansat. Fordel våbnene. - Er det dit alvor?
Det er ulovligt at holde mr Proctor indespærret.
Vil du slippe ham fri? Han sætter min klients liv i fare.
Der er ingen retssikkerhed i en krigszone.
Du kan gå ned i kælderen, Sperling.
- Ikke uden mr Proctor. - Giv ham et våben, Bunker.
- Hvorfor? - Du skal gøre dig nyttig.
- Jeg kan ikke bruge den. - Det kan jeg heller ikke.
Rekylen er kraftig.
Vil du være chauvinistisk eller vil du vise, hvordan man gør?
Tak, jeg føler mig helt gift. Her er magasinet. Her er sikringen.
Tag ladegreb, sigt og klem til. Gentag.
Hood, Kælderen. Yderdørene har ingen port.
- Forbi skydebanen, ned ad trappen. - Jeg ordner det, sir.
- Følg med ham, Alison. - Jeg går ingen steder med ham.
Jeg forstår, at mit udseende...
Hold op. Jeg kender mennesker som dig.
Der er folk dernede, der har brug for hjælp.
- Lad nazisten berolige dem. - Jeg beder dig om det.
Fint. Men hold dig på afstand.
Og den her kan sagtens gå af ved et uheld.
- Er det i orden? - Ja, sir.
- Borgerne er i kælderen. - Hvad gør vi nu?
Vi spreder os og kommer på plads. Skyd alt, der slipper igennem.
Hood!
Jeg kan godt høre dig.
Billy Raven og Proctor er derinde.
Send dem ud med Nas og Tate, så skåner vi resten.
- Lad mig tænke over det. - Du har to minutter.
Du vil vel ikke overdrage mr Proctor til den psykopat?
Slap af, Jackson.
Sheriffen husker nok, at han ville være død, hvis det ikke var for mig.
Eller hvad?
Cheyton.
- Det går ikke. - Du får ikke flere chancer.
Er det sandt?
Hvis du går nu, så lader jeg dig leve.
- Vi kommer ind. - Så vil flere Redbones dø.
- Var det ikke nok med din bror? - Hold kæft, blegnæb.
- Du burde have beskyttet ham. - Du får lov at lide.
Gå ad helvede til, Cheyton.
- Vi er fortabte uden porten. - Hvor meget ammunition har vi?
Ikke nok.
Lad mig tale med Cheyton.
- Han vil dræbe dig. - Jeg kan sætte en stopper for det.
- Ved at ofre dig selv? - Det er retfærdigt.
Det er røv og nøgler. Dør vi, så dør vi alle sammen.
- Lort... Lygter, Siobhan! - I min skuffe.
- Fandt du den, Billy? - Tag den, Brock!
- Hvor er nødbelysningen? - Vi har ingen!
Hold jer nede.
I spilder jeres tid.
Cheyton løfter porten af hængslerne og æder jer levende.
- Jeg kan sende dig ud som forret. - Ja...
Jeg vil hellere kæmpe for mit liv end at vente i mørket på at dø.
Han har en pointe.
Hood, vi har en generator i kælderen, der kan give lys.
Jeg henter den.
- Hvem er det? - Siobhan.
- De afbrød strømmen. - De vil skræmme os.
Nogen må have hørt skuddene, så delstatspolitiet er på vej.
I må holde ud, til de kommer. Kan I det?
Få styr på generatoren, Siobhan.
- Er her stille? - Indtil videre, sir.
- Er du altid så høflig? - Kun når jeg er nervøs.
- Hold ud, Bunker. - Ja, sir.
- Er vi løbet tør for benzin? - Næsten. Hold den her.
- Lad mig prøve. - Nej, jeg kan godt.
Den her dag bliver bare værre og værre.
Hvad med mig? Jeg stod til at gå på pension.
- Du er et røvhul. - Ja.
Du aner ikke, hvad du laver. Du er ikke politi.
- Nej. - Hvorfor gør vi så, som du siger?
Ved du hvad? Du har ret.
Men jeg har været i værre situationer, og jeg er her endnu.
- Du må stole på mig. - Ved du, hvor latterligt det lyder?
Ja.
- Jeg vil ikke dø i aften. - Det skal du heller ikke.
Prøv igen.
Gudskelov.
Det er ikke første gang, at det sker.
En svært bevæbnet hær er slem nok.
- Men to? Det er... - Uheldigt?
Nej, det er noget andet.
- Hold da op. - Hej.
Tak.
Her er så stille. Tror I, at de er gået?
Cheyton går ingen steder, før han får, hvad han vil have.
Nej, de gør snart noget. Hvis bare jeg vidste...
- Hvad laver du, Sperling? - Jeg redder min klient.
Giv mig nøglerne, Jackson! Ned med dig.
- Giv mig så nøglerne, Jackson! - Rend mig, Alison!
- Hvor er Raven? - Der!
Raven!
Dæk mig!
Lad os få hullet dækket til.
- Hvor er Proctor? - Hans advokat fik ham ud.
- Det holder dem ikke ude. - Nej, men det er bedre end ingenting.
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke. Bliv her.
- Har vi et problem? - Nej, ikke i aften.
Fader vor. Du som er i himlene.
Hellige vorde dit navn.
Komme dit rige.
Ske din vilje...
...som i himlen, således også på jorden.
Giv os i dag vores daglige brød...
...og forlad os vor skyld...
...som også vi forlader vores skyldnere.
Og led os ikke ind i fristelse...
...men fri os for det onde.
For dit er riget...
...og magten og æren...
...i al evighed.
Amen.
Af sted!
Jeg kan mærke, at du kigger på mig.
- Er alt i orden? - Jeg har det fint. Tænk ikke på det.
- Jeg er ikke den, du tror. - Nej. Du har ændret dig.
Folk forandrer sig ikke. Jeg så min far blive tævet af to mænd som dig.
Ved du, hvordan det er, at se sin far-
-hjælpeløs og blødende-
- tigge to bøller om at skåne hans eneste datter?
Det gjorde de ikke. De skånede mig ikke.
Hvordan kan en mand hade så meget-
- at han må male det på sin krop?
Han må bekendtgøre, hvor stort hans had er.
Min far var den største, jeg kendte.
Han slog mig, da jeg var barn, så jeg holdt mig væk hjemmefra.
Jeg stammede meget voldsomt, så jeg talte ikke så meget.
Der var en fyr i kvarteret, der hed Tank.
Stor og hård og dækket af tatoveringer.
Hver gang han så mig, købte han en sodavand til mig.
Han sagde, at jeg kunne forandre verden.
Han præsenterede mig for sine venner.
De var de eneste, der gav mig følelsen af, at jeg betød noget.
En dag fik jeg et blåt øje af min far. jeg husker ikke hvorfor.
Tank så det og fulgte mig hjem.
Han greb min far om struben og tvang ham til at sige undskyld.
Han måtte love aldrig at gøre det igen.
Han sagde: "Din dreng er en af os nu."
Min far rørte mig aldrig siden.
For første gang i mit liv havde jeg magt.
Og før jeg vidste af det...
...var jeg blevet en af dem.
- Det er ingen undskyldning. - Det ved jeg godt.
Det ved jeg godt.
- Smid våbnet, Proctor! - Det er i orden.
- Hold op! Jeg er på jeres side. - Kampen venter derude.
Skal han nu gøre, som han har lyst? Ikke i mit hjem.
Det er ikke dit hjem. Du skal ikke røre mig.
Har du givet Proctor en pistol? Er det dit alvor?
Jeg gav ham ammunition. Vi har brug for hjælp.
- Jeg vil ikke have hans hjælp. - Jeg har truffet min beslutning.
- Ja, du er ligeglad med reglerne. - Tag det roligt.
Glem det! Folk dør, og vi kan være de næste.
Du går amok, og så må vi andre kæmpe. Jeg har fået nok.
- Så giv mig dit skilt. - Mit skilt?
Før du kom, fulgte jeg reglerne. Jeg ofrede mit ægteskab.
Jeg er en dygtig betjent. At være god til at slå ihjel er ikke det samme.
Er det sandt? For det er du også ganske god til.
Jeg prøvede at overbevise mig selv om, at det var det bedste, men...
Alt, du berører, bliver til blod.
- Få dem alle sammen ind ved siden af. - Skynd jer.
- Er alt i orden? - Bare rolig. Dæk døren.
Folk dør. Alt, du berører, bliver til blod.
Du aner ikke, hvad du laver. Du er ikke en betjent.
- Jeg går ud og skaffer hjælp. - Du kan knap nok stå på benene.
- Vi kan ikke holde dem ude for altid. - Find en anden løsning.
Jeg gør det.
- Jeg skaffer hjælp... - Du er død efter 30 sekunder.
Du er anholdt, Proctor. Du kan ikke bare gå.
Nøden bryder alle love. Eller hvad, sherif?
Held og lykke.
Hvis jeg ikke overlever, så holder du dig fra Rebecca.
- Overlever jeg, er vi ikke færdige. - Det ved jeg.
Glem nu ikke at ringe.
Kom! Lad os blokere døren.
Det er ikke for sent, Rebecca.
Forlad dette hus.
Find din egen vej.
Raven holder vagt ved cellerne. Brock og Bunker bevogter døren.
Tror du, at Proctor slap ud?
Ja.
Det, vi havde...
Var noget af det ægte?
Det hele.
Er du sikker?
Hvor længe sad du inde?
15 år.
Hold da op.
Da du kommer hertil, har Carrie Gordon og børnene?
Og nu? Ville du virkelig bare været rejst bort?
Hvis det er det, du ønsker.
Og hvis det ikke er tilfældet?
Så rejser vi væk sammen.
- Ved jeg alt om dig? - Ikke endnu.
Men hvis du vil...
...så kommer du til det.
Fint.
Begynd med dit rigtige navn.
Billy. Hvad fanden laver du?
- Jeg afslutter det. - Kom væk derfra.
Jeg er nødt til det. Der er ingen anden udvej.
- Cheyton! - Raven.
- Det skal stoppe. - Du ved, hvad der skal til.
Blod for blod.
Jeg overgiver mig. Du kalder dine mænd tilbage og lader de andre være.
Det er for sent at forhandle.
Nu må alle betale prisen.
For Guds skyld! Har du ikke dræbt rigeligt?
Kom, Billy.
Kom!
Vent lige.
- Gå tilbage. - Jeg må standse blødningen.
- Kan han stå op? - Ja.
Få ham ned i kælderen.
- Satans! Kom nu. - Vi kommer.
- Nej, kom nu! - Gå. Vi klarer os.
- Jeg kan ikke styre mine ben. - Du er i chok.
- Du må nedenunder. - Jeg efterlader dig ikke her.
Kom.
Jeg dræbte Tommy. Blod for blod.
Billy, du reddede mit liv på Savoy. Det skal du ikke dø for.
- Jeg har ingen ammunition. - Her.
- Jeg vil bare sige... - Nej, lad nu være.
Jeg ville bare sige, at jeg havde været en bedre sherif end dig.
Du har nok ret.
- Skal vi følge efter dem? - Værsgo.
Slip hende, Cheyton.
Jeg sagde, slip hende.
Slip hende, eller jeg skyder hovedet af dig.
Nej. Nej, Cheyton!
Stop.
Det har intet med hende at gøre. okay?
Jeg beder dig.
Det er mellem dig og mig. Slip hende.
Jeg beder dig!
Mutter.
Mutter!
Fader vor...
Din magt fører os ind i livet.
Dit forsyn styrer vores liv.
Og din vilje gør os til støv.
Herre, de døde lever fortsat i dit nærvær.
Deres liv forandrer sig, men slutter ikke.
Jeg beder for min familie, slægtninge og venner.
Og for alle de døde, som kun du kender.
De er hos Kristus, der døde, men nu lever.
Må de glædes i hans rige, hvor der ingen tåre findes.
Siobhan...
Foren os som en familie.
Så vi kan lovprise ham til evig tid.
Amen.
Satans.
Jonathan Kobylecki www.btistudios.com