-Brock? -Ja.
I må hellere have en god grund til at trænge ind på min ejendom.
Hvis dette er din ejendom, så må du hedde Sani Crow.
Cheyton Littlestone har dræbt vores ven. Hun var betjent.
-I har rejst forgæves. -Det er din skyld.
Kvinden, som Cheyton myrdede... Hvad havde hun gjort ham?
Ingenting.
-Hvorfor dræbte han hende så? -Han er psykopat.
-Engang kaldte I ham en vildmand. -Ja. Det passer meget godt.
Han bad om hjælp, og I gav ham asyl.
Jeg forstår det godt, men nu leder politiet efter ham.
Det kan ikke engang I undslippe.
Det var derfor, jeg ikke lod ham blive.
-Hvornår tog han af sted? -Hood.
Nogle dage inden I kom.
Hvor tog han hen?
Det franske kvarter, antager jeg. Det er ikke et stort sted.
Kom.
-Han lyver. -Det er lige meget.
Vi ender samme sted, lige meget hvem det er han snyder.
-Brock, kan du se ham? -Jeg kan ingenting se.
Vi hæver indsatsen og sætter lidt gang i den.
-Hvordan kom du derned? -Det er tid til hovedbegivenheden.
I dette hjørne... Guderne må vide hvorfra.
Med en vægt på... Hvem går op i det?
Vores ubesejrede mester. Slagteren!
Er det bare mig, eller stinker her?
Og som en overraskelse. En af Undergrounds favoritter.
Hvem vandt? Det er sandt.
Cheyton!
Hood.
Undskyld mig.
Jeg kan ikke se dig. Hvor er du henne?
Hood, hvor er du?
Satans! Hood, hvad fanden har du gang i?
Hood!
Var den kvindelige betjent din kvinde?
Godt.
Stå stille, Cheyton! Jeg skyder hovedet af dig.
-Våben er forbudt. -Han er efterlyst for mord.
Ikke her. Han står under min beskyttelse.
Fint. Så skyder jeg også dig.
Det ville være sjovt at se.
-Det gik vist ikke som planlagt. -Cheyton, er han også en panser?
Ja.
Jeg vil gerne give disse fans den død, de fortjener.
Men at myrde en betjent vil belaste min aftale med den lokale ordensmagt.
Du er færdig.
Du er færdig, Cheyton!
-Vi ses igen. -Det kan du fandeme regne med.
I må forstå en ting.
Cheyton er værdsat her på Underground.
Det er kun min velvilje, der forhindrer disse dedikerede fans-
-i at rive jer i småstykker.
Jeg vurderer, at du har 60 sekunder-
-inden min velvilje falmer.
De begynder nu.
Lad os komme væk. Skulle vi ikke bare observere Cheyton?
Jeg ville ikke miste ham igen.
-Nu ved han, at vi er her. -Hvad hvis han forlader New Orleans?
Han skal ingen steder.
-Hvad er der, Burton? -Der er en uoverensstemmelse.
-Har vi mistet noget produkt? -Indtægten er for høj.
Det er et kærkomment problem.
-Hvad skal jeg gøre? -Kig på det og hold mig underrettet.
-Er der andet? -Nej, det er der ikke.
Burton så bekymret ud.
Det gør han altid. Det var bare forretninger.
-Jeg troede, at du var ude. -Der tog du fejl. Igen.
-Mangler du noget? -125.000 dollar.
Nogen havde glemt, at det er mig, der kan tælle.
Hvorfor tog du pengene?
Det var bare et lille forskud.
Vi beslutter i fællesskab, hvad vi gør.
-Jeg er ikke en idiot. -Du er god til at efterligne en.
-Der er opstået en situation. -Hvad?
Det er personligt. Du behøver ikke vide mere.
Hallo!
Drop det, Job.
Jeg tier ikke bare for at dække din fede røv.
Gør det, du finder nødvendigt. Jeg gør det samme.
Tag tasken hen til mødestedet. Aflever den kun til Morales.
Ja, ma'am.
-Er der et problem? -Hvis din onkel opdager det...
Der er nogle ting, der er værd at løbe en risiko for.
Ja, ma'am.
Ring, når du er færdig.
Du bryder aftalen med Frazier og sælger til salvadoranerne.
-Ja. -Det vil din onkel ikke bryde sig om.
Så lad være med at fortælle ham det.
Det kan være vores hemmelighed.
I sidste ende vil han takke os for det.
Jeg fortæller ham ingenting. Du bør selv sige det.
Jeg forsøger at hjælpe ham. Kan du ikke se det?
Den kvinde gør ham svag. Han risikerer alt.
-Det vil ikke ske. -Det sker allerede.
Fint. Gør det, du finder nødvendigt.
Men du tvinger ham til at vælge mellem os.
Trro du virkelig, at han vælger dig-
-frem for sin kære niece?
-Oscar. -Sug! Hvad laver du her?
-Hvordan har han det? -Han havde det fint.
Alt taget i betragtning. Det blev slemt for nogle måneder siden.
Læger, sygeplejersker, en masse ny medicin. Vi drukner.
Åbn den.
Hold da op. Der er alt for meget.
Det er ikke i nærheden af det, jeg skylder din far.
Han løb en risiko ligesom enhver anden bokser.
-Det kunne sagtens have været dig. -Det var det ikke.
Bliv lidt og del din visdom med de unge rødder.
Den taske er al den visdom, jeg har tilbage.
-Vil du give mig et hjerteanfald? -Man kan kun drømme.
Spyt ud.
Nej.
-Hvor modent, Job... -Hvem gav du pengene til?
Han hedder Oscar Cruz, Jr.
-Hans far var bokser. -Glemte du hans bar mitzva?
Hans far var ikke klar til den kamp.
Promoterne og jeg var ligeglade.
Det var titlen, der stod på spil.
Dommeren burde have standset kampen, for jeg kunne ikke.
Da hans hoved ramte gulvet...
...var hans hjerte så ødelagt, at han aldrig talte igen.
Hvor er han nu?
På et dyrt plejehjem ude vestpå.
Han savler og har ble på.
Vil du være sød at give mig mit fordelerdæksel tilbage?
Er der nogen?
Du har vist været her noget tid.
Du har vist fået en ordentlig omgang. Man skal altid være forberedt.
Bare rolig. Jeg gør dig ikke noget.
Jeg skærer dig bare fri.
Tag dig den tid, du behøver. Jeg er straks tilbage.
Kom.
Jeg gemte en til dig. Kom.
Kan jeg hjælpe dig?
Du får lov til at blive et bedre menneske.
-Hvad snakker du om? -Hvad har han sagt?
-Du skal aflevere pengene tilbage. -Det var en gave til min far.
Oscar Cruz, Sr. døde i november 2007.
Jeg så de forfalskede formularer og forsikringspapirer.
Han har hævet hans pension, lige så længe som han har snydt dig.
Sugar tror ikke, at jeg kender til kampen.
Men det havde intet med boksning at gøre.
-Det er pengene, jeg vil have. -Så kom og tag dem.
Jeg er ligeglad med, hvad du har gjort.
Men det bekymrer mig, at en kollega ikke kan holde sig til planen.
Du skal bare huske, at jeg gav dig en chance.
Svæv som en sommerfugl, spasser.
Du tror, at du ved, hvad der skete, men det gør du ikke.
Hvem var hun?
Hvis det hverken var penge eller ære, er der én ting tilbage. Hvem var hun?
Hun hed Vanessa.
Jeg elskede hende, men hun elskede ham.
Jeg kunne høre hende heppe på sin mand.
En anden end mig. Jeg har aldrig følt sådan en smerte før.
Jeg anede ikke, hvad jeg skulle gøre. Så jeg lod det gå ud over Oscar.
I 25 år har jeg sendt familien alt, jeg kunne undvære.
Det var ikke meget, men lidt var det da.
Hør her. Giv slip på det.
Jeg har fået nok af disse små tragedier. Jeg orker ikke mere.
Hey.
Du kunne have beholdt pengene uden at sige noget til mig.
-Hvorfor afleverede du dem tilbage? -Du har ikke fået det hele.
Der er ingen, der vil tale med os.
Nej, men de taler med Cheyton.
-Og så finder han os. -Det er tanken.
Vi har arbejdet sammen et stykke tid nu, Hood.
Jeg har indset, at jeg ikke ved noget som helst om dig.
Jeg ved for eksempel ikke, hvor du kommer fra.
-Her drikker folk hele dagen... -Er der noget, du vil sige, Brock?
Ja, det er der vel...
Du ved... Da vi...
Da vi dræbte Hondo, svor jeg aldrig at gøre det igen.
Men nu er jeg her. Kort tid efter...
Atter ude for at myrde.
-Loven sikrer ikke retfærdighed. -Du skal ikke narre dig selv.
Dette er ikke retfærdighed. Det var Hondo heller ikke.
Det er kold, egoistisk hævn. Vi er mordere.
-Sænk stemmen. -De er alle fulde.
-Jeg er ikke kommet for at myrde. -Du behøver ikke myrde nogen.
Hvad fanden laver jeg så her?
Hvad laver jeg så her?
Hood!
Du kan ikke dræbe mig. Du er blot et menneske.
-Intet menneske kan dræbe mig. -Hood!
Giv mig den!
Jeg undervurderede dig.
Du er ikke politibetjent.
Nej.
Dit folk lever på en løgn.
I vil aldrig forstå, hvor rent et oprigtigt formål er.
Et åndeligt kald.
Du er ingenting.
Jeg er en kriger.
Jeg holdt hendes hals i disse hænder.
Den var så skrøbelig.
Jeg mærkede hendes puls mod mine fingerspidser.
Livet, der strømmede igennem hende.
Vi må hellere smutte, før politiet dukker op.
Hood, kom.
-Jeg kan ikke tage tilbage. -Hvad?
Jeg er færdig.
-Jeg har intet tilbage. -Vil du bare vende ryggen til?
Jeg har forsøgt at forstå dig. men jeg har fået nok.
Jeg går ikke længere op i, hvem du er eller var, eller hvor du kom fra.
Det eneste, der betyder noget, er min by.
Kai Proctor har trumfet sin vilje igennem i al for lang tid.
Du var den første, som det svin ikke kunne købe.
I fællesskab kan vi fælde ham én gang for alle.
-Nej. -Satans.
Hvad tror du, at hun ville have ønsket?
Jeg tager ikke tilbage til Banshee uden dig.
Du må gøre det færdigt, som du påbegyndte.
Om jeg så skal losse dig hele vejen tilbage.
Jeg tager ikke af sted uden dig.
Er du færdig?
Det tror jeg.
Kom.
I Herrens og kirkens navn byder vi dig velkommen i vores forsamling.
Det er mig, kun mig, der sletter dine overtrædelser.
For min egen skyld husker jeg ikke dine synder.
Rejs dig op og vær et trofast medlem af kirken.
Når vi er unge, lærer vi. Når vi er ældre, forstår vi.
Det tilhørte din mor.
Tak, far.
Tak.
-Var det ikke forbi med soldaten? -Jo.
Ved han godt det?
-Hej. -Hej, Carrie.
-Hvad er der sket? -Der har været indbrud.
-Har du det godt, Doug? -Det har jeg snart.
-Har du ringet til politiet? -Jeg ordner det selv.
Måske kan du hjælpe mig? Din far kendte vist til kriminalitet.
Måske kan du kaste lys over den kriminelles tankegang?
Vores forhold var kompliceret. Jeg vil ikke være den store hjælp.
-Fint. Kan jeg få noget mere vand? -Selvfølgelig.
De kom ind gennem servicetunnelen og brugte et spil.
De fik kontrol med kameraerne og sensorerne.
De brugte vores forsvar imod os.
De kom uden om den biometriske lås med en klon og stemmegenerator.
Nogen stjal din stemme og dine fingeraftryk.
En hacker udnyttede koderne, og så brugte de en pengeskabstyv.
Og med ét var vores penge deres.
Vi har tre ukendte.
-Fire, med chaufføren. -Begynd med hackeren.
Han brød krypteringen og undgik alle fælder.
Han hackede sig ind i en sikret mainframe for at lukke os ned.
-Er han lige så god som dig? -Han er bedre.
-Fortæl om pengeskabstyven. -Låsen blev boret i midten.
Han manipulerede elegant mekanismen. Det var professionelt.
-Vil du ikke have andet? -Ikke i dag.
Jeg er usikker på ham, du sloges med.
Han var trænet. Han var dødbringende, men rusten.
Han lod sin fjende leve. Det viser, at han er blevet blød.
Han har måske fået en samvittighed.
Hvorfor lod han partnerne sprænge tunnelen?
Han er loyal og beslutsom.
Nummer tre bliver en udfordring. Basen skal rømmes.
Underret hovedkvarteret, at Camp Genoa er lukket ned.
Vi jager dem og tager det tilbage, de stjal fra os. Så skal de bøde.
Jonathan Kobylecki www.btistudios.com